<usx version="3.0">
  <book code="2SA" style="id">- Biblica® Open New Serbian Translation Latin 2017</book>
  <para style="h">2. Knjiga Samuilova</para>
  <para style="toc1">Druga knjiga Samuilova</para>
  <para style="toc2">2. Knjiga Samuilova</para>
  <para style="toc3">2. Sam</para>
  <para style="mt1">Druga knjiga Samuilova</para>
  <chapter number="1" style="c" sid="2SA 1"/>
  <para style="s1">Davidu javljaju za Saulovu pogibiju</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 1:1"/>Nakon Saulove smrti, David se vratio pošto je porazio Amaličane. David je ostao u Siklagu dva dana. <verse eid="2SA 1:1"/><verse number="2" style="v" sid="2SA 1:2"/>A trećeg dana dođe neki čovek iz Saulovog tabora. Odeća mu je bila poderana, a na glavi mu je bila prašina. Kad je došao k Davidu, bacio se pred njegove noge.<verse eid="2SA 1:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="2SA 1:3"/>David mu reče: „Odakle si došao?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 1:3">Ovaj mu odgovori: „Pobegao sam iz izrailjskog tabora.“<verse eid="2SA 1:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 1:4"/>David ga upita: „Šta se dogodilo? Reci mi!“</para>
  <para style="p" vid="2SA 1:4">Čovek odgovori: „Narod je pobegao iz bitke, i mnogo je od naroda poginulo. Poginuo je i Saul i njegov sin Jonatan.“<verse eid="2SA 1:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 1:5"/>David opet upita mladića, koji mu je doneo vest: „Kako znaš da je mrtav Saul i njegov sin Jonatan?“<verse eid="2SA 1:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="2SA 1:6"/>Mladić, glasnik, odgovori: „Desilo se da sam se našao na gori Gelvuji, a tamo, Saul se naslonio na svoje koplje, a bojna kola i konjanici ga pritisli. <verse eid="2SA 1:6"/><verse number="7" style="v" sid="2SA 1:7"/>Kad se osvrnuo oko sebe, ugledao me je, pa me pozvao. ’Evo me!’ – odazvah se.<verse eid="2SA 1:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="2SA 1:8"/>On me upita: ’Ko si ti?’</para>
  <para style="p" vid="2SA 1:8">’Ja sam Amaličanin’ – odgovorio sam mu.<verse eid="2SA 1:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 1:9"/>On mi reče: ’Dođi, pa stani ovde i ubij me, jer me je obuzela smrtna muka, ali je duša još u meni.’<verse eid="2SA 1:9"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="2SA 1:10"/>Stao sam nad njim i ubio ga znajući da neće preživeti nakon pada. Potom sam uzeo krunu koja mu je bila na glavi, i narukvicu s njegove ruke, i doneo ih ovde svome gospodaru.“<verse eid="2SA 1:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 1:11"/>Tada je David zgrabio svoju odeću i razderao je, a tako i svi ljudi s njim. <verse eid="2SA 1:11"/><verse number="12" style="v" sid="2SA 1:12"/>Jadikovali su, naricali i postili do večeri za Saulom i njegovim sinom Jonatanom, za narodom Gospodnjim i za domom Izrailjevim, jer su pali od mača.<verse eid="2SA 1:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="2SA 1:13"/>David reče mladiću koji je doneo vest: „Odakle si?“ Ovaj odgovori: „Ja sam Amaličanin, sin jednog doseljenog stranca.“<verse eid="2SA 1:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="2SA 1:14"/>David ga upita: „Kako se nisi bojao da usmrtiš pomazanika Gospodnjeg?“<verse eid="2SA 1:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="2SA 1:15"/>Tada David pozva jednog od momaka i reče mu: „Dođi ovamo i pogubi ga!“ Momak ga udari i ovaj umre. <verse eid="2SA 1:15"/><verse number="16" style="v" sid="2SA 1:16"/>David mu reče: „Tvoja krv na tvoju glavu, jer su tvoja usta svedočila protiv tebe govoreći: ’Ubio sam pomazanika Gospodnjeg.’“<verse eid="2SA 1:16"/></para>
  <para style="s1">David žali za Saulom i Jonatanom</para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="2SA 1:17"/>Tada je David ispevao tužbalicu za Saulom i njegovim sinom Jonatanom. <verse eid="2SA 1:17"/><verse number="18" style="v" sid="2SA 1:18"/>Rekao je Judejcima da nauče „Pesmu o luku“, koja je zapisana u Knjizi Pravednika.<verse eid="2SA 1:18"/></para>
  <para style="qm1">
    <verse number="19" style="v" sid="2SA 1:19"/>„Slava tvoja, Izrailju, izgibe na tvojim brdima!</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 1:19">Kako padoše junaci?<verse eid="2SA 1:19"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="qm1">
    <verse number="20" style="v" sid="2SA 1:20"/>Ne pričajte to u Gatu,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 1:20">ne objavljujte po ulicama Askalona,</para>
  <para style="qm1" vid="2SA 1:20">da se ćerke filistejske ne raduju,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 1:20">da ćerke neobrezanih ne likuju.<verse eid="2SA 1:20"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="qm1">
    <verse number="21" style="v" sid="2SA 1:21"/>O, gore gelvujske,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 1:21">ne padala rosa na vas,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 1:21">kiša ne natapala polja prvina!</para>
  <para style="qm1" vid="2SA 1:21">Jer štit junaka tamo je okaljan,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 1:21">štit Saulov nije uljem namazan,<verse eid="2SA 1:21"/></para>
  <para style="qm1">
    <verse number="22" style="v" sid="2SA 1:22"/>već krvlju palih, i salom ratnika.</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 1:22">Luk Jonatanov nije ustuknuo,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 1:22">mač Saulov nije se vratio prazan.<verse eid="2SA 1:22"/></para>
  <para style="qm1">
    <verse number="23" style="v" sid="2SA 1:23"/>Saul i Jonatan, u životu voljeni i mili,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 1:23">ni u smrti nisu se rastali.</para>
  <para style="qm1" vid="2SA 1:23">Od orlova behu hitriji,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 1:23">od lavova behu snažniji.<verse eid="2SA 1:23"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="qm1">
    <verse number="24" style="v" sid="2SA 1:24"/>Ćerke izrailjske, za Saulom naričite,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 1:24">koji vas je u grimiz i lan odevao,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 1:24">i zlatnim vam nakitom haljine kitio.<verse eid="2SA 1:24"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="qm1">
    <verse number="25" style="v" sid="2SA 1:25"/>Kako li junaci padoše usred boja!</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 1:25">Jonatan je posečen na tvojim brdima.<verse eid="2SA 1:25"/></para>
  <para style="qm1">
    <verse number="26" style="v" sid="2SA 1:26"/>Duša me boli zbog tebe, Jonatane, moj brate;</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 1:26">drag si meni bio veoma,</para>
  <para style="qm1" vid="2SA 1:26">ljubav mi tvoja beše čudesnija od ženske ljubavi.<verse eid="2SA 1:26"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="qm1">
    <verse number="27" style="v" sid="2SA 1:27"/>Kako padoše junaci!</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 1:27">Kako propade oružje!“<verse eid="2SA 1:27"/></para>
  <chapter eid="2SA 1"/>
  <chapter number="2" style="c" sid="2SA 2"/>
  <para style="s1">Davida pomazuju za cara Jude</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 2:1"/>Nakon ovoga David je upitao Gospoda: „Da li da odem u jedan od gradova Jude?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 2:1">Gospod mu odgovori: „Idi!“</para>
  <para style="p" vid="2SA 2:1">David opet upita: „Kuda da idem?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 2:1">
    <char style="add">Gospod</char> odgovori: „U Hevron.“<verse eid="2SA 2:1"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="2" style="v" sid="2SA 2:2"/>David ode tamo gore. S njim su takođe otišle i njegove dve žene, Ahinoama iz Jezraela i Avigeja, Navalova udovica iz Karmila. <verse eid="2SA 2:2"/><verse number="3" style="v" sid="2SA 2:3"/>David je sa sobom poveo i svoje ljude, svakog sa svojom porodicom, i tako su se nastanili u Hevronu.<verse eid="2SA 2:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 2:4"/>Tada su došli Judejci i tamo pomazali Davida za cara nad Judinim domom. A kad su Davidu javili da su ljudi iz Javis-Galada sahranili Saula, <verse eid="2SA 2:4"/><verse number="5" style="v" sid="2SA 2:5"/>David je poslao glasnike ljudima iz Javis-Galada i rekao im: „Neka vas Gospod blagoslovi, zato što ste učinili ovo milostivo delo vašem gospodaru, Saulu, sahranivši ga. <verse eid="2SA 2:5"/><verse number="6" style="v" sid="2SA 2:6"/>Neka sad Gospod iskaže vama milost i vernost. Pošto ste to učinili i ja ću pokazati dobrotu prema vama. <verse eid="2SA 2:6"/><verse number="7" style="v" sid="2SA 2:7"/>A sad se ohrabrite i držite se muški. Vaš gospodar Saul je mrtav, a mene je dom Judin pomazao da im budem car.“<verse eid="2SA 2:7"/></para>
  <para style="s1">Okršaj Davidovog i Saulovog doma</para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="2SA 2:8"/>Međutim, Avenir, sin Nerov, zapovednik Saulove vojske, uzme Saulovog sina Isvosteja, odvede ga u Mahanajim, <verse eid="2SA 2:8"/><verse number="9" style="v" sid="2SA 2:9"/>i zacari ga nad Galadom, Asurom, Jezraelom, Jefremom, Venijaminom, i nad svim Izrailjem.<verse eid="2SA 2:9"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="2SA 2:10"/>Isvosteju, Saulovom sinu, bilo je četrdeset godina kad je postao car nad Izrailjem, a vladao je dve godine. Ipak, dom Judin je sledio Davida. <verse eid="2SA 2:10"/><verse number="11" style="v" sid="2SA 2:11"/>David je bio car u Hevronu nad domom Judinim sedam godina i šest meseci.<verse eid="2SA 2:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="2SA 2:12"/>Avenir, sin Nerov, i sluge Isvosteja, Saulovog sina, izađu iz Mahanajima i dođu u Gavaon. <verse eid="2SA 2:12"/><verse number="13" style="v" sid="2SA 2:13"/>A i Joav, sin Serujin i sluge Davidove izađu i sretnu se sa njima kod gavaonskog jezera. Jedni su stali s jedne strane jezera, a drugi sa suprotne strane.<verse eid="2SA 2:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="2SA 2:14"/>Avenir reče Joavu: „Hajde neka ustanu momci da se takmiče pred nama.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 2:14">„Neka ustanu!“ – reče Joav.<verse eid="2SA 2:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="2SA 2:15"/>Oni ustanu i nabroje se: dvanaest za Venijamina, za Isvosteja i Saula, i dvanaest od Davidovih slugu. <verse eid="2SA 2:15"/><verse number="16" style="v" sid="2SA 2:16"/>Svako zgrabi svoga protivnika za glavu i zari mu nož u bok, i tako zajedno padoše. Zato se to mesto prozvalo „Helkat-Asurim“<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">2,16 </char><char style="fqa" closed="false">Polje kamenja </char><char style="ft" closed="false">ili </char><char style="fqa" closed="false">polje oštrica mača.</char></note>, a nalazi se u Gavaonu.<verse eid="2SA 2:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="2SA 2:17"/>Tog dana je došlo do teške bitke, ali su Avenir i Izrailjci bili poraženi od Davidovih slugu.<verse eid="2SA 2:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="2SA 2:18"/>Tamo su bila i trojica Serujinih sinova: Joav, Avisaj i Asailo. Asailo je bio hitrih nogu kao srna u polju. <verse eid="2SA 2:18"/><verse number="19" style="v" sid="2SA 2:19"/>Asailo je gonio Avenira; bio mu je za petama, ne skrećući ni desno ni levo.<verse eid="2SA 2:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="2SA 2:20"/>Opazivši ga iza sebe, Avenir mu reče: „Jesi li to ti, Asailo?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 2:20">„Ja sam“ – odgovori on.<verse eid="2SA 2:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="2SA 2:21"/>Avenir mu reče: „Skreni desno ili levo, pa uhvati jednog od momaka i uzmi njegovo oružje.“ Ali Asailo nije hteo da prestane da ga goni. <verse eid="2SA 2:21"/><verse number="22" style="v" sid="2SA 2:22"/>Avenir je opet rekao Asailu: „Prestani da me goniš! Zašto da te sastavim sa zemljom? Kako onda da pogledam tvom bratu Joavu u lice?“ <verse eid="2SA 2:22"/><verse number="23" style="v" sid="2SA 2:23"/>Pošto je Asailo to odbio, Avenir ga je tako udario zadnjim delom koplja, da mu je koplje prošlo kroz leđa. Asailo je pao tamo i umro na mestu. Ko god je došao na mesto gde je Asailo pao i umro, zaustavio bi se. <verse eid="2SA 2:23"/><verse number="24" style="v" sid="2SA 2:24"/>Joav i Avisaj su i dalje gonili Avenira. Sunce je bilo na zalasku kad su došli do Ame, koja je nasuprot Gije, na putu prema gavaonskoj pustinji. <verse eid="2SA 2:24"/><verse number="25" style="v" sid="2SA 2:25"/>Venijaminovci su se svrstali oko Avenira u jednu četu i zaustavili se na vrhu jedne uzvišice.<verse eid="2SA 2:25"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="26" style="v" sid="2SA 2:26"/>Tada Avenir doviknu Joavu i reče: „Zar će mač doveka proždirati? Zar ne vidiš da će ishod biti poguban? I koliko će još proći dok ne kažeš narodu da prestane da goni svoju braću?“<verse eid="2SA 2:26"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="27" style="v" sid="2SA 2:27"/>Joav reče na to: „Živoga mi Boga, da nisi progovorio, narod bi nastavio da goni svoju braću sve do sledećeg jutra.“<verse eid="2SA 2:27"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="28" style="v" sid="2SA 2:28"/>Tada je Joav zatrubio u trubu, pa je sav narod stao; nisu više gonili Izrailja, i nisu se više borili. <verse eid="2SA 2:28"/><verse number="29" style="v" sid="2SA 2:29"/>Avenir i njegovi ljudi su cele te noći hodali kroz Aravu, pa su prešli preko Jordana. Zatim su prošli sav Vitron i došli u Mahanajim. <verse eid="2SA 2:29"/><verse number="30" style="v" sid="2SA 2:30"/>A Joav se vratio iz potere za Avenirom. Kad je okupio sav narod, primetili su da nedostaje devetnaest Davidovih slugu, i Asailo. <verse eid="2SA 2:30"/><verse number="31" style="v" sid="2SA 2:31"/>Davidove sluge su, pak, pobile tri stotine šezdeset Venijaminovaca, koji su bili Avenirovi ljudi. <verse eid="2SA 2:31"/><verse number="32" style="v" sid="2SA 2:32"/>A Asaila su odneli i sahranili ga u pećini njegovog oca u Vitlejemu. Joav i njegovi ljudi su hodali cele noći i došli u Hevron kad je svanuo dan.<verse eid="2SA 2:32"/></para>
  <chapter eid="2SA 2"/>
  <chapter number="3" style="c" sid="2SA 3"/>
  <para style="s1">Gavaonska bitka</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 3:1"/>Dugo se vodio rat između doma Saulovog i doma Davidovog, ali je dom Davidov sve više jačao a dom Saulov slabio.<verse eid="2SA 3:1"/></para>
  <para style="li1">
    <verse number="2" style="v" sid="2SA 3:2"/>Davidu su se rodili sinovi u Hevronu:</para>
  <para style="li2" vid="2SA 3:2">njegov prvenac Amnon, od Ahinoame Jezraelke,<verse eid="2SA 3:2"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="3" style="v" sid="2SA 3:3"/>drugi Hileav, od Avigeje, udovice Navala iz Karmila,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 3:3">treći Avesalom, sin Mahe, ćerke Talmaja, gesurskog cara,<verse eid="2SA 3:3"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 3:4"/>četvrti Adonija, sin Agitin,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 3:4">peti Sefatija, sin Avitalin,<verse eid="2SA 3:4"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 3:5"/>i šesti Itram, od Davidove žene Egle.</para>
  <para style="li2" vid="2SA 3:5">Ovi su se rodili Davidu u Hevronu.<verse eid="2SA 3:5"/></para>
  <para style="s1">Avenir se priklanja Davidu</para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="2SA 3:6"/>U toku rata između doma Saulovog i doma Davidovog, Avenir je ojačao svoj položaj u domu Saulovom. <verse eid="2SA 3:6"/><verse number="7" style="v" sid="2SA 3:7"/>Saul je imao inoču po imenu Resfa, ćerku Ajinu. Isvostej reče Aveniru: „Zašto si legao sa inočom moga oca?“<verse eid="2SA 3:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="2SA 3:8"/>Avenir se veoma razgnevio na Isvostejeve reči, pa mu je rekao: „Zar sam ja pasja glava iz Jude? I dan danas pokazujem odanost domu tvoga oca Saula, njegovoj braći i prijateljima, i nisam te izručio u Davidove ruke, a ti mi danas nalaziš krivicu zbog jedne žene. <verse eid="2SA 3:8"/><verse number="9" style="v" sid="2SA 3:9"/>Neka Bog kazni Avenira, i još više, ako ne ostvarim za Davida ono što mu se Gospod zakleo, <verse eid="2SA 3:9"/><verse number="10" style="v" sid="2SA 3:10"/>da će preneti carstvo s doma Saulovog i uspostaviti presto Davidu nad Izrailjem i Judom od Dana do Vir-Saveje.“<verse eid="2SA 3:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 3:11"/>Isvostej se nije usudio da kaže ni reč Aveniru jer ga se plašio.<verse eid="2SA 3:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="2SA 3:12"/>Avenir je, zatim, poslao glasnike Davidu u svoje ime govoreći: „Čija je zemlja? Sklopi savez sa mnom, pa ću ti pomoći da pridobiješ sav Izrailj.“<verse eid="2SA 3:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="2SA 3:13"/>David odgovori: „Dobro, sklopiću savez s tobom. Međutim, zahtevam od tebe jedno: ne pojavljuj se preda mnom ako mi ne dovedeš Mihalu, Saulovu ćerku, kad dođeš da me vidiš.“<verse eid="2SA 3:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="2SA 3:14"/>David je poslao glasnike Isvosteju, sinu Saulovom, govoreći: „Daj mi moju ženu Mihalu, koju sam isprosio za stotinu filistejskih obrezaka.“<verse eid="2SA 3:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="2SA 3:15"/>Isvostej je poslao po nju, pa ju je uzeo od njenog muža Faltila, sina Laisova. <verse eid="2SA 3:15"/><verse number="16" style="v" sid="2SA 3:16"/>Njen muž je pošao s njom plačući iza nje sve do Vaurima. Tada mu je Avenir rekao: „Idi, vrati se kući.“ I on se vrati.<verse eid="2SA 3:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="2SA 3:17"/>A Avenir je razgovarao sa izrailjskim starešinama. Rekao je: „Vi već duže vremena tražite da David bude car nad vama. <verse eid="2SA 3:17"/><verse number="18" style="v" sid="2SA 3:18"/>Učinite to sada, jer je Gospod obećao Davidu: ’Rukom svog sluge Davida izbaviću svoj narod Izrailj iz ruku Filistejaca i iz ruku svih njihovih neprijatelja.’“<verse eid="2SA 3:18"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="19" style="v" sid="2SA 3:19"/>Avenir je razgovarao i sa Venijaminovcima. Potom je Avenir preneo Davidu u Hevronu da je sve to po volji Izrailju i svem domu Venijaminovom. <verse eid="2SA 3:19"/><verse number="20" style="v" sid="2SA 3:20"/>Kad je Avenir sa dvadeset ljudi došao k Davidu u Hevron, David je priredio gozbu za Avenira i ljude koji su bili s njim. <verse eid="2SA 3:20"/><verse number="21" style="v" sid="2SA 3:21"/>Avenir reče Davidu: „Spremiću se i poći da okupim sav Izrailj za svog gospodara, cara, a oni će sklopiti savez s tobom, pa ćeš vladati nad svime što hoćeš.“ Zatim je David otpremio Avenira, te je ovaj otišao u miru.<verse eid="2SA 3:21"/></para>
  <para style="s1">Avenirovo ubistvo</para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="2SA 3:22"/>Uto se vrate Davidove sluge i Joav iz pohoda, donoseći sa sobom veliki plen. Avenir nije više bio sa Davidom u Hevronu, jer ga je David otpremio u miru. <verse eid="2SA 3:22"/><verse number="23" style="v" sid="2SA 3:23"/>Kad je došao Joav i sva vojska s njim, javili su Joavu: „Došao je Avenir, sin Nerov, k caru koji ga je otpremio, pa je otišao u miru.“<verse eid="2SA 3:23"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="24" style="v" sid="2SA 3:24"/>Joav dođe k caru i reče: „Šta si to učinio? Avenir je, eto, došao k tebi. Zašto si ga otpremio? A sada je otišao. <verse eid="2SA 3:24"/><verse number="25" style="v" sid="2SA 3:25"/>Zar ne znaš da je Avenir, sin Nerov, došao da te obmane? Došao je on da sazna tvoje korake i da otkrije sve što radiš.“<verse eid="2SA 3:25"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="26" style="v" sid="2SA 3:26"/>Joav izađe od Davida i pošalje glasnike za Avenirom. Oni su ga vratili od studenca Sire. No, David nije znao za to. <verse eid="2SA 3:26"/><verse number="27" style="v" sid="2SA 3:27"/>Kad se Avenir vratio u Hevron, Joav ga je poveo u stranu unutar gradskih vrata da, tobože, razgovara s njim nasamo, i onde mu zadao ubod u stomak. Tako je Avenir umro zato što je prolio krv Joavovog brata Asaila.<verse eid="2SA 3:27"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="28" style="v" sid="2SA 3:28"/>Kasnije, kad je David čuo o tome, rekao je: „Ja i moje carstvo smo doveka nevini pred Gospodom za krv Avenira, sina Nerovog. <verse eid="2SA 3:28"/><verse number="29" style="v" sid="2SA 3:29"/>Neka krivica padne na Joava i na sav dom oca njegovoga. Ne ponestalo u Joavovom domu ljudi koji pate od izliva ili gube, ljudi koji se hvataju vretena ili ginu od mača, i ljudi koji nemaju hleba.“<verse eid="2SA 3:29"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="30" style="v" sid="2SA 3:30"/>Tako su Joav i njegov brat Avisaj ubili Avenira, zato što je ubio njihovog brata Asaila u bici kod Gavaona.<verse eid="2SA 3:30"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="31" style="v" sid="2SA 3:31"/>David reče Joavu i svemu narodu koji je bio s njim: „Razdrite svoju odeću i obucite se u kostret, pa naričite pred Avenirom.“ I David je išao za nosilima. <verse eid="2SA 3:31"/><verse number="32" style="v" sid="2SA 3:32"/>Sahranili su Avenira u Hevronu. Car je glasno plakao na Avenirovom grobu, a plakao je i sav narod.<verse eid="2SA 3:32"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="33" style="v" sid="2SA 3:33"/>Car je ispevao tužbalicu za Avenira, rekavši:</para>
  <para style="q1" vid="2SA 3:33">„Zar je trebalo da pogine Avenir, kao što luda umire?<verse eid="2SA 3:33"/></para>
  <para style="q2">
    <verse number="34" style="v" sid="2SA 3:34"/>Ruke tvoje ne behu vezane,</para>
  <para style="q1" vid="2SA 3:34">noge ti ne behu okovane,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 3:34">a ti pade kao od zlikovaca.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 3:34">Sav je narod nastavio da plače za njim.<verse eid="2SA 3:34"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="35" style="v" sid="2SA 3:35"/>Zatim je sav narod došao nudeći Davida da pojede nešto, dok je još dan. Ali David se zakleo: „Neka me Bog kazni, i još više, ako okusim hleba ili nešto drugo pre zalaska sunca.“<verse eid="2SA 3:35"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="36" style="v" sid="2SA 3:36"/>Sav je narod primio to k znanju i bilo im je po volji. I što god je car činio bilo je po volji svemu narodu. <verse eid="2SA 3:36"/><verse number="37" style="v" sid="2SA 3:37"/>Tog dana je sav narod, i sav Izrailj, uvideo da car nije bio umešan u ubistvo Avenira, Nerovog sina.<verse eid="2SA 3:37"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="38" style="v" sid="2SA 3:38"/>Car reče svojim slugama: „Ne znate li da je danas pao knez i veliki čovek u Izrailju? <verse eid="2SA 3:38"/><verse number="39" style="v" sid="2SA 3:39"/>Danas sam još uvek slab, iako sam pomazani car. Ovi ljudi, Serujini sinovi, prejaki su za mene. Neka Gospod plati zlikovcu po njegovom zlu.“<verse eid="2SA 3:39"/></para>
  <chapter eid="2SA 3"/>
  <chapter number="4" style="c" sid="2SA 4"/>
  <para style="s1">Isvostejevo ubistvo</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 4:1"/>Kad je Saulov sin čuo da je Avenir umro u Hevronu, klonule su mu ruke, i sav je Izrailj bio u pometnji. <verse eid="2SA 4:1"/><verse number="2" style="v" sid="2SA 4:2"/>A Saulov sin je imao dva zapovednika svojih četa. Jedan se zvao Vana a drugi Rihav. Oni su bili sinovi Rimona Viroćanina, iz Venijaminovog plemena. Virot se, takođe, ubraja u Venijaminove krajeve. <verse eid="2SA 4:2"/><verse number="3" style="v" sid="2SA 4:3"/>Viroćani su prebegli u Gitajim gde su ostali kao došljaci do današnjega dana.<verse eid="2SA 4:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 4:4"/>A Jonatan, Saulov sin, je imao sina, koji je bio hrom na obe noge. Njemu je bilo pet godina kad je iz Jezraela došla vest o Saulu i Jonatanu. Njegova dadilja ga je podigla i potrčala, ali dok je žurila da pobegne, desilo se da je on pao i ostao hrom. Ime mu je bilo Mefivostej.<verse eid="2SA 4:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 4:5"/>Zapute se Viroćani, Rihav i Vana, i dođu u Isvostejevu kuću za dnevne žege. On se odmarao na krevetu u podne. <verse eid="2SA 4:5"/><verse number="6" style="v" sid="2SA 4:6"/>Oni uđu u kuću kao da uzmu pšenicu i probodu ga u stomak. Zatim su Rihav i njegov brat Vana pobegli.<verse eid="2SA 4:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="2SA 4:7"/>Ušli su u kuću dok je on spavao na svom krevetu u svojoj spavaćoj sobi. Proboli su ga na smrt i odsekli mu glavu. Glavu su uzeli, pa su cele noći putovali putem za Aravu. <verse eid="2SA 4:7"/><verse number="8" style="v" sid="2SA 4:8"/>Isvostejevu glavu su doneli Davidu u Hevron i rekli caru: „Evo glave tvoga neprijatelja Isvosteja, Saulovog sina, koji je tražio tvoj život. Danas je Gospod izvršio osvetu za moga gospodara, cara, nad Saulom i njegovim potomstvom.“<verse eid="2SA 4:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 4:9"/>David odgovori Rihavu i njegovom bratu Vani, sinovima Rimona Viroćanina: „Živoga mi Gospoda, koji me je izbavio iz svake nevolje! <verse eid="2SA 4:9"/><verse number="10" style="v" sid="2SA 4:10"/>Čovek koji mi je doneo vest da je Saul mrtav mislio je da mi donosi dobru vest. Ja sam ga uhvatio i pogubio u Siklagu da mu platim za vest. <verse eid="2SA 4:10"/><verse number="11" style="v" sid="2SA 4:11"/>Šta ću tek da uradim sa zlikovcima koji su ubili pravednog čoveka u njegovoj kući i u njegovom krevetu? Zar da ne tražim od vas da platite za njegovu krv i da vas ne istrebim sa zemlje?“<verse eid="2SA 4:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="2SA 4:12"/>Tada David dade naredbu momcima i oni ih pogubiše. Potom su im odsekli ruke i noge i obesili ih kod jezera u Hevronu. A Isvostejevu glavu su uzeli i sahranili je u Avenirov grob u Hevronu.<verse eid="2SA 4:12"/></para>
  <chapter eid="2SA 4"/>
  <chapter number="5" style="c" sid="2SA 5"/>
  <para style="s1">Davida pomazuju za cara</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 5:1"/>Sva su plemena Izrailjeva došla k Davidu u Hevron i rekla mu: „Evo, ti si naše telo i krv. <verse eid="2SA 5:1"/><verse number="2" style="v" sid="2SA 5:2"/>Pa i ranije, kad je Saul bio car nad nama, ti si vodio Izrailja u pohode. I tebi je Gospod rekao: ’Ti ćeš biti pastir mome narodu, Izrailju; ti ćeš biti vladar Izrailju.’“<verse eid="2SA 5:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="2SA 5:3"/>Sve starešine Izrailjeve su došle k caru u Hevron pa su sklopili savez sa carem Davidom, u Hevronu pred Gospodom, i pomazali Davida za cara nad Izrailjem.<verse eid="2SA 5:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 5:4"/>Davidu je bilo trideset godina kad je postao car, a vladao je četrdeset godina. <verse eid="2SA 5:4"/><verse number="5" style="v" sid="2SA 5:5"/>U Hevronu je vladao sedam godina i šest meseci nad Judom, a u Jerusalimu je vladao trideset tri godine nad svim Izrailjem i Judom.<verse eid="2SA 5:5"/></para>
  <para style="s1">Jerusalim postaje prestonica Izrailja</para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="2SA 5:6"/>Car i njegovi ljudi su krenuli na Jerusalim protiv Jevusejaca koji su živeli u zemlji. Oni rekoše Davidu: „Nećeš ući ovamo! Slepi će te i hromi odbiti.“ Pod tim su mislili: „David neće ući ovde.“ <verse eid="2SA 5:6"/><verse number="7" style="v" sid="2SA 5:7"/>Ipak, David je osvojio sionsku tvrđavu, a to <char style="add">je sad</char> Davidov grad.<verse eid="2SA 5:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="2SA 5:8"/>David je rekao tog dana: „Onaj ko porazi Jevusejce i zauzme prokop, neka pobije slepe i hrome, koji su Davidovi neprijatelji.“ Zato se kaže: „Neka slepi i hromi ne ulaze u Dom <char style="add">Gospodnji</char><note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">5,8 </char><char style="ft" closed="false">Doslovno: </char><char style="fqa" closed="false">kuća, dom</char><char style="ft" closed="false">. Najverovatnije je da se izraz odnosi na hram.</char></note>.“<verse eid="2SA 5:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 5:9"/>David se nastanio u tvrđavi koju je nazvao Davidov grad. David je zidao svuda naokolo, od Milona<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">5,9 </char><char style="fqa" closed="false">Milon </char><char style="ft" closed="false">znači </char><char style="fqa" closed="false">ispuniti </char><char style="ft" closed="false">i verovatno je reč o terasama ukrašenim kamenjem i poduprtim zidovima.</char></note> prema unutra. <verse eid="2SA 5:9"/><verse number="10" style="v" sid="2SA 5:10"/>David je postajao sve moćniji, jer je Gospod, Bog nad vojskama, bio s njim.<verse eid="2SA 5:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 5:11"/>A Hiram, tirski car, je poslao Davidu glasnike i kedrovog drveta, stolarima i klesarima koji su Davidu sagradili dvorac. <verse eid="2SA 5:11"/><verse number="12" style="v" sid="2SA 5:12"/>Tada je David uvideo da ga je Gospod postavio za cara nad Izrailjem i da je uzvisio njegovo carstvo radi svog naroda Izrailja.<verse eid="2SA 5:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="2SA 5:13"/>Kad je došao iz Hevrona, David je uzeo sebi još inoča i žena iz Jerusalima, te mu se rodilo još sinova i ćerki. <verse eid="2SA 5:13"/><verse number="14" style="v" sid="2SA 5:14"/>Ovo su imena onih koji su mu se rodili u Jerusalimu: Samuja, Sovav, Natan i Solomon, <verse eid="2SA 5:14"/><verse number="15" style="v" sid="2SA 5:15"/>Jevar, Elisuja, Nefeg, Jafija, <verse eid="2SA 5:15"/><verse number="16" style="v" sid="2SA 5:16"/>Elisama, Elijada i Elifelet.<verse eid="2SA 5:16"/></para>
  <para style="s1">David pobeđuje Filistejce</para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="2SA 5:17"/>Kad su Filistejci čuli da su Davida pomazali za cara nad Izrailjem, svi su krenuli gore da traže Davida. David je to čuo, pa je otišao dole u sklonište. <verse eid="2SA 5:17"/><verse number="18" style="v" sid="2SA 5:18"/>Filistejci dođu i rašire se po refaimskoj dolini. <verse eid="2SA 5:18"/><verse number="19" style="v" sid="2SA 5:19"/>Tada David zapita Gospoda: „Da li da napadnem Filistejce? Hoćeš li ih predati u moje ruke?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 5:19">Gospod odgovori Davidu: „Napadni ih, jer ću ih jamačno predati u tvoje ruke.“<verse eid="2SA 5:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="2SA 5:20"/>David dođe u Val-Faresim i porazi ih tamo. Tada je rekao: „Gospod je prodro kroz moje neprijatelje preda mnom, kao što prodire voda.“ Zato se to mesto prozvalo Val-Faresim<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">5,20 </char><char style="ft" closed="false">Ili: </char><char style="fqa" closed="false">Gospodar probijanja.</char></note>. <verse eid="2SA 5:20"/><verse number="21" style="v" sid="2SA 5:21"/>Filistejci su ostavili tamo svoje idole a David i njegovi ljudi su ih odneli.<verse eid="2SA 5:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="2SA 5:22"/>Filistejci se ponovo popnu i rašire se u refaimskoj dolini. <verse eid="2SA 5:22"/><verse number="23" style="v" sid="2SA 5:23"/>David upita Gospoda, i on mu odgovori: „Ne idi gore, nego idi okolo, iza njih i navali na njih kod balzamovih stabala. <verse eid="2SA 5:23"/><verse number="24" style="v" sid="2SA 5:24"/>Kad začuješ zvuk koraka s vrha balzamovih stabala, kreni odlučno, jer će Gospod izaći pred tobom da udari na filistejski tabor.“ <verse eid="2SA 5:24"/><verse number="25" style="v" sid="2SA 5:25"/>David učini kako mu je Gospod zapovedio i potuče Filistejce od Gavaje do Gezera.<verse eid="2SA 5:25"/></para>
  <chapter eid="2SA 5"/>
  <chapter number="6" style="c" sid="2SA 6"/>
  <para style="s1">David prenosi Kovčeg saveza u Jerusalim</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 6:1"/>David je ponovo sabrao birane ljude iz Izrailja, njih trideset hiljada. <verse eid="2SA 6:1"/><verse number="2" style="v" sid="2SA 6:2"/>Spremio se, pa je sa svim narodom koji je bio s njim otišao da iz Vale Judine donese Kovčeg Božiji, koji nosi ime po Gospodu nad vojskama koji sedi nad heruvimima. <verse eid="2SA 6:2"/><verse number="3" style="v" sid="2SA 6:3"/>Kovčeg Božiji su doneli na novim zapregama iz Avinadavovog doma, koji je bio na brdu. Uza i Ahijo, Avinadavovi sinovi, su vozili nove zaprege. <verse eid="2SA 6:3"/><verse number="4" style="v" sid="2SA 6:4"/>Kada su ih izvezli iz Avinadavove kuće na brdu, sa Kovčegom Božijim, Ahijo je išao ispred njega. <verse eid="2SA 6:4"/><verse number="5" style="v" sid="2SA 6:5"/>David i sav dom Izrailjev se veselio pred Gospodom uz svakovrsne svirale od čempresovog drveta, uz lire, bubnjeve, daire, zveckalice i cimbale.<verse eid="2SA 6:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="2SA 6:6"/>Kad su došli do Nahonovog gumna, Uza pruži ruku i prihvati Kovčeg Božiji, jer su volovi nagnuli u stranu. <verse eid="2SA 6:6"/><verse number="7" style="v" sid="2SA 6:7"/>Ali Gospod planu gnevom na Uzu; Bog ga udari na tom mestu radi njegovog prestupa, i on pade mrtav tamo kod Kovčega Božijeg.<verse eid="2SA 6:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="2SA 6:8"/>David je bio ljut zbog toga što je Gospod usmrtio Uzu, pa je prozvao to mesto <char style="tl">Fares-Uza</char>, <char style="add">i tako se zove</char> do danas.<verse eid="2SA 6:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 6:9"/>Tog dana se David uplašio od Gospoda, pa je rekao: „Kako Kovčeg Gospodnji da dođe k meni?“ <verse eid="2SA 6:9"/><verse number="10" style="v" sid="2SA 6:10"/>David nije hteo da donese Kovčeg Gospodnji k sebi u Davidov grad, nego ga je odneo u kuću Gaćanina Ovid-Edoma. <verse eid="2SA 6:10"/><verse number="11" style="v" sid="2SA 6:11"/>Kovčeg Gospodnji je ostao tri meseca u kući Ovid-Edoma, Gaćanina, i Gospod je blagoslovio Ovid-Edoma i sav njegov dom.<verse eid="2SA 6:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="2SA 6:12"/>Caru Davidu su javili: „Gospod je blagoslovio dom Ovid-Edoma i sve što ima zbog Kovčega Božijeg.“ Tada je David otišao i doneo Kovčeg Božiji iz kuće Ovid-Edoma u Davidov grad s veseljem. <verse eid="2SA 6:12"/><verse number="13" style="v" sid="2SA 6:13"/>Kad su oni što su nosili Kovčeg Gospodnji napravili šest koraka, žrtvovali su vola i ugojenog ovna. <verse eid="2SA 6:13"/><verse number="14" style="v" sid="2SA 6:14"/>David je, opasan lanenim efodom, igrao iz sve snage pred Gospodom. <verse eid="2SA 6:14"/><verse number="15" style="v" sid="2SA 6:15"/>Tada su on i sav dom Izrailjev prenosili Kovčeg Gospodnji uz klicanje i uz zvuke rogova.<verse eid="2SA 6:15"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="2SA 6:16"/>Kad je Kovčeg Gospodnji došao u Davidov grad, Saulova ćerka Mihala je pogledala dole s prozora. Videvši cara Davida kako skače i igra pred Gospodom, prezrela ga je u srcu.<verse eid="2SA 6:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="2SA 6:17"/>Kovčeg Gospodnji su doneli i postavili ga na svoje mesto u šatoru koji je David razapeo za njega. Tada je David prineo pred Gospodom žrtve svespalnice i žrtve mira. <verse eid="2SA 6:17"/><verse number="18" style="v" sid="2SA 6:18"/>Kad je David završio s prinošenjem žrtve svespalnice i žrtve mira, blagoslovio je narod u ime Gospoda nad vojskama. <verse eid="2SA 6:18"/><verse number="19" style="v" sid="2SA 6:19"/>Zatim je razdelio narodu, svem mnoštvu Izrailjevu, i muškarcima i ženama, svakome po jedan hleb, kolač od urmi i kolač od suvog grožđa. Potom se sav narod vratio svojim kućama.<verse eid="2SA 6:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="2SA 6:20"/>Kad se David vratio da blagoslovi svoj dom, u susret mu je izašla Mihala, ćerka Saulova. Rekla je: „Lepo se proslavio danas car Izrailjev kad se raspojasao pred sluškinjama svojih slugu kao neki prostak!“<verse eid="2SA 6:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="2SA 6:21"/>A David reče Mihali: „Ja sam pred Gospodom igrao, pred njim, koji me je izabrao umesto tvoga oca i sveg njegovog doma, da me postavi za vladara nad Gospodnjim narodom Izrailjem. <verse eid="2SA 6:21"/><verse number="22" style="v" sid="2SA 6:22"/>A ja ću se poniziti i više od ovoga, i postaću još manji u sopstvenim očima, ali ću u očima sluškinja o kojima si govorila biti držan u časti.“<verse eid="2SA 6:22"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="2SA 6:23"/>Mihala, ćerka Saulova, nije imala dece do dana svoje smrti.<verse eid="2SA 6:23"/></para>
  <chapter eid="2SA 6"/>
  <chapter number="7" style="c" sid="2SA 7"/>
  <para style="s1">Bog utvrđuje svoj savez s Davidom</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 7:1"/>Kad se car nastanio u svome dvoru, i kad mu je Gospod dao da otpočine od svih njegovih neprijatelja unaokolo, <verse eid="2SA 7:1"/><verse number="2" style="v" sid="2SA 7:2"/>car reče proroku Natanu: „Evo, pogledaj, ja živim u dvoru od kedrovine, a Kovčeg Božiji prebiva pod šatorskim zavesama.“<verse eid="2SA 7:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="2SA 7:3"/>Natan reče caru: „Idi i učini što ti je na srcu, jer je Gospod s tobom.“<verse eid="2SA 7:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 7:4"/>Ali iste noći reč Gospodnja dođe Natanu, govoreći:<verse eid="2SA 7:4"/></para>
  <para style="pm">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 7:5"/>„Idi i reci mome sluzi Davidu: ’Ovako kaže Gospod: zar ćeš mi ti sagraditi dom da prebivam u njemu? <verse eid="2SA 7:5"/><verse number="6" style="v" sid="2SA 7:6"/>Ja nisam prebivao u domu od dana kad sam izveo Izrailjce iz Egipta, pa sve do danas. Dok sam se selio od mesta do mesta, Šator mi je bio prebivalište. <verse eid="2SA 7:6"/><verse number="7" style="v" sid="2SA 7:7"/>Gde god sam išao sa svim Izrailjcima, jesam li rekao i jednu reč kojem od Izrailjevih sudija, kojima sam zapovedio da budu pastiri mom narodu Izrailju: „Zašto mi niste izgradili dom od kedrovine?“’<verse eid="2SA 7:7"/></para>
  <para style="pm">
    <verse number="8" style="v" sid="2SA 7:8"/>A sad ovako reci mome sluzi Davidu: ’Govori Gospod nad vojskama: ja sam te odveo s pašnjaka i od ovaca, da budeš vladar mome narodu Izrailju. <verse eid="2SA 7:8"/><verse number="9" style="v" sid="2SA 7:9"/>Bio sam s tobom gde god si išao i zatirao sam sve tvoje neprijatelje pred tobom. Ja ću tvoje ime učiniti velikim, kao ime velikaša na zemlji. <verse eid="2SA 7:9"/><verse number="10" style="v" sid="2SA 7:10"/>Odrediću mesto za moj narod Izrailj i zasaditi ga tamo, pa će stanovati na svom mestu i neće više strepeti, a opaki ih više neće mučiti kao nekada, <verse eid="2SA 7:10"/><verse number="11" style="v" sid="2SA 7:11"/>kad sam postavio sudije nad svojim narodom Izrailjem. Ja ću ti dati odmor od svih tvojih neprijatelja.</para>
  <para style="pm" vid="2SA 7:11">Gospod ti objavljuje: Gospod će ti sazidati dom.<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">7,11 </char><char style="ft" closed="false">Bog ovde obećava Davidu da će uspostaviti carsku lozu preko njega.</char></note> <verse eid="2SA 7:11"/><verse number="12" style="v" sid="2SA 7:12"/>A kad se završe tvoji dani i ti počineš sa svojim precima, ja ću podići tvoga potomka posle tebe, od tebe samog, i utvrditi njegovo carstvo. <verse eid="2SA 7:12"/><verse number="13" style="v" sid="2SA 7:13"/>On će sagraditi dom mome imenu, a ja ću zauvek utvrditi presto njegovog carstva. <verse eid="2SA 7:13"/><verse number="14" style="v" sid="2SA 7:14"/>Ja ću mu biti Otac, a on će mi biti sin. Kad učini nepravdu, kazniću ga prutem ljudi, i udarcima potomaka ljudi. <verse eid="2SA 7:14"/><verse number="15" style="v" sid="2SA 7:15"/>Ipak, neću povući svoju milost od njega, kao što sam je povukao od Saula, koga sam uklonio ispred tebe. <verse eid="2SA 7:15"/><verse number="16" style="v" sid="2SA 7:16"/>Tvoj dom i tvoje carstvo biće čvrsto doveka pred tobom, i tvoj presto će biti doveka utvrđen.’“<verse eid="2SA 7:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="2SA 7:17"/>Natan je preneo Davidu sve ove reči i celo viđenje.<verse eid="2SA 7:17"/></para>
  <para style="s1">Davidova molitva</para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="2SA 7:18"/>Tada je car David ušao, seo pred Gospoda i rekao:</para>
  <para style="pm" vid="2SA 7:18">„Ko sam ja, Gospode Bože, i šta je moj dom da si me doveo dovde? <verse eid="2SA 7:18"/><verse number="19" style="v" sid="2SA 7:19"/>I kao da je ovo bilo malo u tvojim očima, Gospode Bože, nego si još govorio o domu svoga sluge za daleka vremena. Zar je čovek vredan da ga ovako učiš, Gospode Bože?<verse eid="2SA 7:19"/></para>
  <para style="pm">
    <verse number="20" style="v" sid="2SA 7:20"/>Šta još da ti David kaže? Ti poznaješ svoga slugu, Gospode Bože. <verse eid="2SA 7:20"/><verse number="21" style="v" sid="2SA 7:21"/>Radi tvoje reči i po svom srcu učinio si svu ovu veliku stvar da bi je obznanio svome sluzi.<verse eid="2SA 7:21"/></para>
  <para style="pm">
    <verse number="22" style="v" sid="2SA 7:22"/>Zato si veličanstven, Gospode Bože, jer nema nikog kao što si ti, i nema Boga osim tebe po svemu što smo čuli svojim ušima. <verse eid="2SA 7:22"/><verse number="23" style="v" sid="2SA 7:23"/>I ko je narod kao tvoj narod, kao Izrailj, jedini narod na zemlji čiji je Bog otišao da otkupi svoj narod i da proslavi svoje ime čineći velika i strašna dela za njih i za svoju zemlju, otkupivši ih za sebe iz Egipta, od naroda i njihovih bogova? <verse eid="2SA 7:23"/><verse number="24" style="v" sid="2SA 7:24"/>Ti si podigao sebi tvoj narod Izrailj da ti bude narod doveka, i da im ti, Gospode, budeš Bog.<verse eid="2SA 7:24"/></para>
  <para style="pm">
    <verse number="25" style="v" sid="2SA 7:25"/>A sad, Gospode Bože, održi doveka obećanje koje si dao za svoga slugu i za njegov dom, i učini kako si rekao. <verse eid="2SA 7:25"/><verse number="26" style="v" sid="2SA 7:26"/>Neka se zauvek veliča tvoje ime, da bi ljudi rekli: ’Gospod nad vojskama je Bog nad Izrailjem.’ A dom tvoga sluge Davida neka bude utvrđen pred tobom.<verse eid="2SA 7:26"/></para>
  <para style="pm">
    <verse number="27" style="v" sid="2SA 7:27"/>Jer ti si, Gospode nad vojskama, Bože Izrailjev, otkrio ovo svome sluzi, rekavši: ’Ja ću ti podići dom.’ Zato se tvoj sluga usudio da ti se pomoli ovom molitvom. <verse eid="2SA 7:27"/><verse number="28" style="v" sid="2SA 7:28"/>A sad, Gospode Bože, ti si Bog i tvoje su reči istina; ti si dao svome sluzi dobro obećanje. <verse eid="2SA 7:28"/><verse number="29" style="v" sid="2SA 7:29"/>Neka ti, stoga, bude po volji da blagosloviš dom svoga sluge da ostane doveka pred tobom, jer ti si to rekao, Gospode Bože. Neka dom tvoga sluge bude blagosloven tvojim blagoslovom doveka.“<verse eid="2SA 7:29"/></para>
  <chapter eid="2SA 7"/>
  <chapter number="8" style="c" sid="2SA 8"/>
  <para style="s1">Davidovi ratovi</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 8:1"/>Posle toga David je potukao Filistejce i pokorio ih. David je uzeo Meteg-Amu iz ruku Filistejaca.<verse eid="2SA 8:1"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="2" style="v" sid="2SA 8:2"/>David je takođe porazio i Moavce. On ih je polegao po zemlji, a onda ih je izmerio konopcem: dve dužine konopca onih koje treba usmrtiti, i jedna dužina konopca onih koje treba ostaviti u životu. Moavci su postali Davidovi podanici, pa su mu plaćali danak.<verse eid="2SA 8:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="2SA 8:3"/>David je potukao i Adad-Ezera, sina Reovova, sovskog cara, dok je ovaj išao da povrati svoju vlast uz reku Eufrat. <verse eid="2SA 8:3"/><verse number="4" style="v" sid="2SA 8:4"/>David je zarobio od njega hiljadu sedam stotina konjanika i dvadeset hiljada pešaka. David je podrezao žile svim konjima, osim jedne stotine koju je zadržao.<verse eid="2SA 8:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 8:5"/>Aramejci iz Damaska dođu u pomoć Adad-Ezeru, sovskom caru, ali David pobi Aramejcima dvadeset dve hiljade ljudi. <verse eid="2SA 8:5"/><verse number="6" style="v" sid="2SA 8:6"/>David je postavio vojne tabore u Aramu damaštanskom; Aramejci su postali Davidovi podanici, pa su mu donosili danak. Gospod je davao pobedu Davidu gde god je išao.<verse eid="2SA 8:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="2SA 8:7"/>David je od Adad-Ezerovih slugu uzeo zlatne štitove i doneo ih u Jerusalim. <verse eid="2SA 8:7"/><verse number="8" style="v" sid="2SA 8:8"/>A iz Adad-Ezerovih gradova, Vetaha i Virotaja, car David je odneo ogromnu količinu bronze.<verse eid="2SA 8:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 8:9"/>Kad je Toja, car amatski, čuo da je David potukao svu Adad-Ezerovu vojsku, <verse eid="2SA 8:9"/><verse number="10" style="v" sid="2SA 8:10"/>poslao je svoga sina Jorama caru Davidu, da ga pozdravi i da mu čestita što je zaratio protiv Adad-Ezera i porazio ga. Naime, Adad-Ezer je ratovao protiv Toje. Joram je sa sobom doneo predmete od srebra, zlata i bronze.<verse eid="2SA 8:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 8:11"/>Car David je i njih posvetio Gospodu, kao što je posvetio srebro i zlato svih naroda koje je pokorio: <verse eid="2SA 8:11"/><verse number="12" style="v" sid="2SA 8:12"/>Edomaca, Moavaca, Amonaca, Filistejaca, Amaličana i plen od Adad-Ezera, sina Reovovog, sovskoga cara.<verse eid="2SA 8:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="2SA 8:13"/>Davidovo ime je postalo slavno kad se vratio nakon što je porazio Edomce u Slanoj dolini, njih osamnaest hiljada.<verse eid="2SA 8:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="2SA 8:14"/>U Idumeji je svuda postavio vojne tabore. Tako su svi Edomci postali Davidovi podanici. Gospod je davao pobedu Davidu gde god je išao.<verse eid="2SA 8:14"/></para>
  <para style="s1">Davidovi zvaničnici</para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="2SA 8:15"/>David je vladao nad celim Izrailjem, sudeći i deleći pravdu celom svom narodu.<verse eid="2SA 8:15"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="2SA 8:16"/>Joav, sin Serujin, bio je nad vojskom, a Josafat, sin Ahiludov, bio je dvorski savetnik<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">8,16 </char><char style="ft" closed="false">Doslovno: </char><char style="fqa" closed="false">onaj koji se seća</char><char style="ft" closed="false">, ili </char><char style="fqa" closed="false">podseća</char><char style="ft" closed="false">. Moguće je da izraz <char style="tl">mazkir</char> u jevrejskom označava </char><char style="fqa" closed="false">dvorskog zapisničara.</char></note>. <verse eid="2SA 8:16"/><verse number="17" style="v" sid="2SA 8:17"/>Sadok, sin Ahituvov i Ahimelek, sin Avijatarov, bili su sveštenici. Soraja je bio pisar<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">8,17 </char><char style="ft" closed="false">Osoba koja je vodila carsku prepisku.</char></note>. <verse eid="2SA 8:17"/><verse number="18" style="v" sid="2SA 8:18"/>Venaja, sin Jodajev, je bio nad Herećanima i Felećanima, a Davidovi sinovi su bili knezovi<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">8,18 </char><char style="ft" closed="false">Doslovno: </char><char style="fqa" closed="false">sveštenici</char><char style="ft" closed="false">. Problem je što David nije bio iz Levijevog plemena, i prema tome njegovi sinovi nisu mogli da budu sveštenici. Zato neki prevodi i Septuaginta prevode sa </char><char style="fqa" closed="false">carski savetnici</char><char style="ft" closed="false">, ili </char><char style="fqa" closed="false">knezovi </char><char style="ft" closed="false">(Daničić), odnosno </char><char style="fqa" closed="false">prvi do cara</char><char style="ft" closed="false">, kako kaže uporedni tekst u <char style="xt"><ref loc="1CH 18:17">1. Dnv 18,17</ref></char>.</char></note>.<verse eid="2SA 8:18"/></para>
  <chapter eid="2SA 8"/>
  <chapter number="9" style="c" sid="2SA 9"/>
  <para style="s1">David se zauzima za Mefivosteja</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 9:1"/>David reče: „Da li je još neko preostao iz Saulovog doma, da mu iskažem milost radi Jonatana?“<verse eid="2SA 9:1"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="2" style="v" sid="2SA 9:2"/>A u Saulovom domu je bio neki sluga po imenu Siva. Kad su ga pozvali pred Davida, car mu reče: „Jesi li ti Siva?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 9:2">On odgovori: „Tvoj sam sluga.“<verse eid="2SA 9:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="2SA 9:3"/>Car ga upita: „Je li preostao još neko iz Saulovog doma, da mu iskažem Božiju milost?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 9:3">Siva odgovori caru: „Preostao je jedan Jonatanov sin, koji je hrom na obe noge.“<verse eid="2SA 9:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 9:4"/>„Gde je on?“ – upita car.</para>
  <para style="p" vid="2SA 9:4">„Eno, on je u kući Mahira, sina Amilovog, u Lo-Devaru“ – odgovori Siva caru.<verse eid="2SA 9:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 9:5"/>Tada je car poslao po njega, pa su ga doveli iz kuće Mahira, sina Amilovog, iz Lo-Devara. <verse eid="2SA 9:5"/><verse number="6" style="v" sid="2SA 9:6"/>Kad je Mefivostej, sin Jonatana, Saulovog sina, došao pred Davida, pao je ničice pred njim i poklonio mu se.</para>
  <para style="p" vid="2SA 9:6">David reče: „Mefivosteju!“</para>
  <para style="p" vid="2SA 9:6">„Evo, tvoj sam sluga!“ – odgovori on.<verse eid="2SA 9:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="2SA 9:7"/>David mu reče: „Nemoj se plašiti, jer ću ti iskazati milost radi tvoga oca Jonatana. Vratiću ti svu zemlju tvoga dede Saula, a ti ćeš uvek jesti hleb za mojim stolom.“<verse eid="2SA 9:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="2SA 9:8"/>Mefivostej se pokloni, pa reče: „Ko je tvoj sluga, da obraćaš pažnju na mrtvog psa kao što sam ja?“<verse eid="2SA 9:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 9:9"/>Car je, zatim, pozvao Sivu, Saulovog slugu, i rekao mu: „Sve što je pripadalo Saulu i njegovom domu dao sam unuku tvoga gospodara. <verse eid="2SA 9:9"/><verse number="10" style="v" sid="2SA 9:10"/>Ti ćeš obrađivati zemlju za njega zajedno sa tvojim sinovima i tvojim slugama, i donositi urod unuku svoga gospodara, da bi imao hranu. A Mefivostej će uvek jesti hleb za mojim stolom.“ Siva je imao petnaest sinova i dvadeset slugu.<verse eid="2SA 9:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 9:11"/>Siva reče caru: „Tvoj sluga će učiniti onako kako mu je njegov gospodar zapovedio. Mefivostej će jesti za mojim stolom, kao jedan od carevih sinova.“<verse eid="2SA 9:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="2SA 9:12"/>Mefivostej je imao malog sina koji se zvao Miha. Svi koji su živeli u Sivinom domu su služili Mefivosteju. <verse eid="2SA 9:12"/><verse number="13" style="v" sid="2SA 9:13"/>Mefivostej je živeo u Jerusalimu pošto je uvek jeo za carevim stolom. On je bio hrom na obe noge.<verse eid="2SA 9:13"/></para>
  <chapter eid="2SA 9"/>
  <chapter number="10" style="c" sid="2SA 10"/>
  <para style="s1">Rat sa Amoncima i Aramejcima</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 10:1"/>Posle ovoga je umro car Amonaca, a umesto njega se zacario njegov sin Anun. <verse eid="2SA 10:1"/><verse number="2" style="v" sid="2SA 10:2"/>David reče: „Pokazaću naklonost prema Anunu, Nasovom sinu, kao što je njegov otac pokazao naklonost prema meni.“ David je izrazio svoje saučešće preko svojih slugu.</para>
  <para style="p" vid="2SA 10:2">Tako su Davidovi poslanici došli u zemlju Amonaca. <verse eid="2SA 10:2"/><verse number="3" style="v" sid="2SA 10:3"/>Ali amonski knezovi rekoše svome gospodaru Anunu: „Misliš li da ti je David poslao glasnike da ti izjave saučešće kako bi iskazao čast tvome ocu? Nije li poslao svoje sluge s namerom da ispita i izvidi grad kako bi ga srušio?“<verse eid="2SA 10:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 10:4"/>Tada je Anun uhvatio Davidove sluge i obrijao im pola brade i odsekao im odeću do pola, sve do zadnjice, i poslao ih natrag.<verse eid="2SA 10:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 10:5"/>Kad su to javili Davidu, on je poslao nekog da im izađe u susret, jer su bili veoma osramoćeni. Car im je rekao: „Ostanite u Jerihonu, dok vam ne naraste brada, pa se vratite.“<verse eid="2SA 10:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="2SA 10:6"/>Kad su Amonci videli da su se zamerili Davidu, poslali su poslanstvo i unajmili Aramejce iz Vet-Reova i Sove, dvadeset hiljada vojnika, cara Mahe sa hiljadu ljudi i dvanaest hiljada ljudi iz Tova.<verse eid="2SA 10:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="2SA 10:7"/>Čuvši ovo, David je poslao Joava sa svom vojskom, najboljim ratnicima. <verse eid="2SA 10:7"/><verse number="8" style="v" sid="2SA 10:8"/>Amonci su izašli i svrstali se u bojni red pred vratima, dok su Aramejci iz Sove i Reova, i ljudi iz Tova i Mahe, bili zasebno na polju.<verse eid="2SA 10:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 10:9"/>Kad je Joav video da će se bitka protiv njega voditi s dve strane, spreda i pozadi, izabrao je izvestan broj najvrsnijih vojnika u Izrailju i svrstao ih u bojni red nasuprot Aramejaca. <verse eid="2SA 10:9"/><verse number="10" style="v" sid="2SA 10:10"/>Ostalu vojsku je dao svome bratu Avisaju, koji ih je svrstao u bojni red nasuprot Amonaca. <verse eid="2SA 10:10"/><verse number="11" style="v" sid="2SA 10:11"/>Rekao je: „Ako Aramejci budu jači od mene, ti mi priteci u pomoć, a ako Amonci budu jači od tebe, ja ću tebi doći u pomoć. <verse eid="2SA 10:11"/><verse number="12" style="v" sid="2SA 10:12"/>Drži se hrabro! Pokažimo se junački radi našeg naroda i radi gradova našeg Boga, a Gospod će učiniti što mu je po volji.“<verse eid="2SA 10:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="2SA 10:13"/>Joav i narod koji je bio sa njim počeli su da se primiču, da se sukobe sa Aramejcima, ali oni su se razbežali pred njima. <verse eid="2SA 10:13"/><verse number="14" style="v" sid="2SA 10:14"/>Kad su Amonci videli da su Aramejci pobegli, pobegli su pred Avisajem i ušli u grad. Pošto se vratio iz borbe sa Amoncima, Joav je došao u Jerusalim.<verse eid="2SA 10:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="2SA 10:15"/>Kad su Aramejci videli da ih je Izrailj razbio, ponovo su se sabrali. <verse eid="2SA 10:15"/><verse number="16" style="v" sid="2SA 10:16"/>Adad-Ezer je poslao glasnike, pa je sabrao Aramejce s druge strane reke. Oni su došli u Helam na čelu sa Sovakom, zapovednikom Adad-Ezerove vojske.<verse eid="2SA 10:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="2SA 10:17"/>Kad su to javili Davidu, on je sabrao sav Izrailj, i prešavši preko Jordana, došao u Helam. Aramejci su se svrstali u bojni red protiv Davida i upustili se u boj s njim. <verse eid="2SA 10:17"/><verse number="18" style="v" sid="2SA 10:18"/>Međutim, Aramejci pobegoše pred Izrailjem. David je pobio sedam stotina aramejskih vozača bojnih kola, i četrdeset hiljada konjanika. Smrtno je ranio i Sovaka, zapovednika Adad-Ezerove vojske, koji je umro tamo. <verse eid="2SA 10:18"/><verse number="19" style="v" sid="2SA 10:19"/>Kad su svi carevi, koji su bili Adad-Ezerovi podanici, videli da su poraženi pred Izrailjem, sklopili su mir s Izrailjem, pa su im postali podanici.</para>
  <para style="p" vid="2SA 10:19">Od tada su se Aramejci pribojavali da pomognu Amoncima.<verse eid="2SA 10:19"/></para>
  <chapter eid="2SA 10"/>
  <chapter number="11" style="c" sid="2SA 11"/>
  <para style="s1">Davidova preljuba sa Vitsavejom</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 11:1"/>U proleće, u vreme kad carevi odlaze u rat, David je poslao Joava sa svojim slugama i sa svim Izrailjem. Oni su pobili Amonce i opkolili Ravu. Ali David je ostao u Jerusalimu.<verse eid="2SA 11:1"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="2" style="v" sid="2SA 11:2"/>Jednog dana u predvečerje, David ustane sa svoje postelje i prošeta se po krovu carskog dvora. S krova je ugledao ženu kako se kupa. Žena je bila veoma lepa. <verse eid="2SA 11:2"/><verse number="3" style="v" sid="2SA 11:3"/>David je poslao čoveka da se raspita o ženi, i bilo mu je javljeno: „Nije li to Vitsaveja, ćerka Elijamova, žena Urije Hetita?“ <verse eid="2SA 11:3"/><verse number="4" style="v" sid="2SA 11:4"/>Tada je David poslao glasnike da je dovedu. Kada je došla k njemu, on leže s njom baš kad se očistila od svoje mesečne nečistoće. Zatim se vratila kući. <verse eid="2SA 11:4"/><verse number="5" style="v" sid="2SA 11:5"/>Žena je zatrudnela, pa je poslala poruku Davidu: „Trudna sam.“<verse eid="2SA 11:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="2SA 11:6"/>Tada je David poslao poruku Joavu: „Pošalji mi Uriju Hetita.“ Joav pošalje Uriju Davidu. <verse eid="2SA 11:6"/><verse number="7" style="v" sid="2SA 11:7"/>Kad je Urija došao k njemu, David ga upita kako je Joav i narod, i kako ide rat.<verse eid="2SA 11:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="2SA 11:8"/>David reče Uriji: „Siđi u svoju kuću i operi svoje noge.“ Urija izađe iz carevog dvora, a iza njega su nosili carev dar. <verse eid="2SA 11:8"/><verse number="9" style="v" sid="2SA 11:9"/>Ali Urija leže na ulaz carevog dvora, zajedno sa svim slugama svoga gospodara, te nije sišao svojoj kući.<verse eid="2SA 11:9"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="2SA 11:10"/>Kad su Davidu javili da Urija nije otišao kući, David reče Uriji: „Zar nisi tek došao s puta? Zašto nisi otišao kući?“<verse eid="2SA 11:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 11:11"/>Urija odgovori Davidu: „Kovčeg, Izrailj i Juda borave u šatorima, a moj gospodar Joav i sluge moga gospodara logoruju na otvorenom polju. Kako, onda, da odem svojoj kući da jedem i pijem, i da spavam sa svojom ženom? Tako mi tvoga života i tvoje duše, ja neću učiniti tako nešto.“<verse eid="2SA 11:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="2SA 11:12"/>David reče Uriji: „Ostani ovde još danas, a sutra ću te otpremiti.“ Tako je Urija ostao tog dana i sutradan u Jerusalimu. <verse eid="2SA 11:12"/><verse number="13" style="v" sid="2SA 11:13"/>David ga je pozvao da jede i pije s njim, pa ga je napio. Ali uveče Urija izađe i legne na svoj ležaj sa slugama svoga gospodara; nije otišao svojoj kući.<verse eid="2SA 11:13"/></para>
  <para style="s1">David ubija Uriju</para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="2SA 11:14"/>Ujutro je David napisao Joavu pismo i poslao ga po Uriji. <verse eid="2SA 11:14"/><verse number="15" style="v" sid="2SA 11:15"/>U pismu je napisao: „Stavite Uriju napred gde je bitka najljuća, a onda se povucite iza njega, pa neka bude pogođen i neka pogine.“<verse eid="2SA 11:15"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="2SA 11:16"/>I tako, dok je Joav opsedao grad, postavio je Uriju na mesto gde je znao da se nalaze najbolji ratnici. <verse eid="2SA 11:16"/><verse number="17" style="v" sid="2SA 11:17"/>Ljudi iz grada izađu i upuste se u bitku sa Joavom. Od naroda je palo nekoliko Davidovih slugu, a poginuo je i Urija Hetit.<verse eid="2SA 11:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="2SA 11:18"/>Tada je Joav poslao Davidu sve vesti o bici. <verse eid="2SA 11:18"/><verse number="19" style="v" sid="2SA 11:19"/>Zapovedio je glasniku: „Na kraju, kad saopštiš caru sve vesti o ratu, <verse eid="2SA 11:19"/><verse number="20" style="v" sid="2SA 11:20"/>a car se razgnevi, pa ti kaže: ’Zašto ste se toliko primakli gradu da ratujete? Zar niste znali da će gađati sa zidina? <verse eid="2SA 11:20"/><verse number="21" style="v" sid="2SA 11:21"/>Ko je ubio Avimeleha, Jerovalovog sina? Nije li to bila žena koja je bacila na njega mlinski kamen sa zidina Tevesa?’, tada reci: ’Poginuo je i tvoj sluga Urija Hetit.’“<verse eid="2SA 11:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="2SA 11:22"/>Glasnik ode. Kad je došao, ispričao je Davidu sve radi čega ga je Joav poslao. <verse eid="2SA 11:22"/><verse number="23" style="v" sid="2SA 11:23"/>Glasnik reče Davidu: „Ljudi su bili jači od nas; izašli su napolje na nas, ali smo ih potisnuli do gradskih vrata. <verse eid="2SA 11:23"/><verse number="24" style="v" sid="2SA 11:24"/>Strelci su gađali tvoje sluge sa zidina, te su neke careve sluge izgubile život, a poginuo je i Urija Hetit.“<verse eid="2SA 11:24"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="25" style="v" sid="2SA 11:25"/>David reče glasniku: „Ovako reci Joavu: ’Neka te to ne muči, jer mač pokosi sad ovog sad onog. Navali jače na grad i uništi ga.’ To će ga ohrabriti.“<verse eid="2SA 11:25"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="26" style="v" sid="2SA 11:26"/>Kad je Urijina žena čula da je Urija mrtav, žalila je za svojim mužem. <verse eid="2SA 11:26"/><verse number="27" style="v" sid="2SA 11:27"/>A kad je prošlo vreme žaljenja, David je poslao po nju i doveo je u svoj dom. Ona mu je postala žena i rodila mu je sina. Ali to što je David učinio bilo je zlo u Gospodnjim očima.<verse eid="2SA 11:27"/></para>
  <chapter eid="2SA 11"/>
  <chapter number="12" style="c" sid="2SA 12"/>
  <para style="s1">Prorok Natan osuđuje Davida</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 12:1"/>Gospod je poslao proroka Natana k Davidu. Kad je došao k njemu, rekao mu je: „U jednom gradu su živela dva čoveka. Jedan je bio bogat, a drugi siromašan. <verse eid="2SA 12:1"/><verse number="2" style="v" sid="2SA 12:2"/>Bogataš je imao veoma mnogo sitne i krupne stoke. <verse eid="2SA 12:2"/><verse number="3" style="v" sid="2SA 12:3"/>Siromah nije imao ništa osim jednog ženskog jagnjeta koje je kupio. On ga je odgojio i ono je raslo zajedno sa njim i njegovom decom. Jelo je od njegove hrane, pilo iz njegove čaše i spavalo u njegovom naručju; bilo mu je kao ćerka.<verse eid="2SA 12:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 12:4"/>Jednom je bogatašu došao putnik. Njemu je bilo žao da uzme grlo od svoje sitne ili krupne stoke da ugosti gosta koji mu je došao, pa je uzeo siromahovo jagnje i zgotovio ga za čoveka koji mu je došao.“<verse eid="2SA 12:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 12:5"/>David se strahovito razgnevio na tog čoveka. „Živoga mi Gospoda – reče on Natanu – čovek koji je to učinio zaslužuje smrt! <verse eid="2SA 12:5"/><verse number="6" style="v" sid="2SA 12:6"/>Ima da plati četvorostruko za jagnje zato što je učinio ovakvu stvar, i nije pokazao samilost.“<verse eid="2SA 12:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="2SA 12:7"/>Natan reče Davidu: „Ti si taj čovek! Zato govori Gospod, Bog Izrailjev: ’Ja sam te pomazao za cara nad Izrailjem, i izbavio sam te iz Saulove ruke. <verse eid="2SA 12:7"/><verse number="8" style="v" sid="2SA 12:8"/>Dao sam ti kuću tvoga gospodara i žene tvoga gospodara u tvoje krilo, i dao sam ti dom Izrailjev i Judin. A da ti je to bilo malo, ja bih ti dao i više. <verse eid="2SA 12:8"/><verse number="9" style="v" sid="2SA 12:9"/>Zašto si prezreo reč Gospodnju i učinio što je zlo u njegovim očima? Posekao si mačem Uriju Hetita a njegovu ženu si uzeo sebi za ženu. Ubio si ga mačem Amonaca. <verse eid="2SA 12:9"/><verse number="10" style="v" sid="2SA 12:10"/>Zbog toga se mač nikada neće odmaći od tvoga doma, jer si me prezreo i jer si uzeo ženu Urije Hetita da ti bude žena.’<verse eid="2SA 12:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 12:11"/>Govori Gospod: ’Evo, podižem na tebe nevolju iz tvog doma, pa ću na tvoje oči uzeti tvoje žene i dati ih tvom bližnjemu, koji će spavati s tvojim ženama usred bela dana. <verse eid="2SA 12:11"/><verse number="12" style="v" sid="2SA 12:12"/>Ti si to učinio tajno, a ja ću učiniti ovo pred svim Izrailjem usred bela dana.’“<verse eid="2SA 12:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="2SA 12:13"/>David reče Natanu: „Zgrešio sam Gospodu.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 12:13">Natan reče Davidu: „Gospod ti je oprostio greh: nećeš umreti. <verse eid="2SA 12:13"/><verse number="14" style="v" sid="2SA 12:14"/>Ipak, pošto si ovim delom podstakao neprijatelje Gospodnje na prezir, sigurno će umreti sin koji ti se rodio.“<verse eid="2SA 12:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="2SA 12:15"/>Potom se Natan vratio svojoj kući. A Gospod udari dete koje je Urijina žena rodila Davidu, i ono se teško razboli. <verse eid="2SA 12:15"/><verse number="16" style="v" sid="2SA 12:16"/>David se molio Gospodu za dete; David je postio, pa je ušao u kuću i prenoćio na zemlji. <verse eid="2SA 12:16"/><verse number="17" style="v" sid="2SA 12:17"/>Starešine njegovog doma su stajale oko njega nastojeći da ga podignu sa zemlje, ali on nije hteo, niti je hteo da jede s njima.<verse eid="2SA 12:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="2SA 12:18"/>Sedmoga dana je dete umrlo. Davidove sluge su se bojale da mu jave da je dete mrtvo, jer su govorili: „Govorili smo mu dok je dete bilo živo, pa nas nije slušao; kako da mu kažemo da je dete umrlo? Učiniće neko zlo.“<verse eid="2SA 12:18"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="19" style="v" sid="2SA 12:19"/>Kad je primetio da sluge šapuću, David je shvatio da je dete umrlo. David upita svoje sluge: „Da li je dete umrlo?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 12:19">Oni odgovoriše: „Umrlo je.“<verse eid="2SA 12:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="2SA 12:20"/>Tada je David ustao sa zemlje, umio se i presvukao u drugu odeću. Zatim je ušao u Dom Gospodnji i poklonio se. Onda je otišao u svoju kuću i tražio da mu iznesu hranu, te je jeo.<verse eid="2SA 12:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="2SA 12:21"/>Njegove sluge mu rekoše: „Zašto ovo radiš? Dok je dete bilo živo, postio si i plakao, a sad kad je dete mrtvo, ti ustaješ i jedeš.“<verse eid="2SA 12:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="2SA 12:22"/>On odgovori: „Dok je dete još bilo živo, postio sam i plakao, misleći: ’Ko zna? Možda će se Gospod smilovati, pa će dete ostati u životu.’ <verse eid="2SA 12:22"/><verse number="23" style="v" sid="2SA 12:23"/>Ali sada kad je mrtvo, zašto da postim? Zar mogu da ga vratim? Ja ću otići k njemu, ali ono se neće vratiti meni.“<verse eid="2SA 12:23"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="24" style="v" sid="2SA 12:24"/>David je, zatim, utešio svoju ženu Vitsaveju. On je otišao k njoj i legao s njom, a ona je rodila sina kome je on dao ime „Solomon“<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">12,24 </char><char style="fq" closed="false">Solomon </char><char style="ft" closed="false">znači </char><char style="fqa" closed="false">miroljubiv.</char></note>. Gospod ga je voleo, <verse eid="2SA 12:24"/><verse number="25" style="v" sid="2SA 12:25"/>pa je to objavio preko proroka Natana, koji mu je, radi Gospoda, dao ime „Jedidija“<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">12,25 </char><char style="fq" closed="false">Jedidija </char><char style="ft" closed="false">znači </char><char style="fqa" closed="false">Gospodnji miljenik.</char></note>.<verse eid="2SA 12:25"/></para>
  <para style="s1">Joav zauzima Ravu</para>
  <para style="p">
    <verse number="26" style="v" sid="2SA 12:26"/>Joav je napao Ravu amonsku i zauzeo carski grad. <verse eid="2SA 12:26"/><verse number="27" style="v" sid="2SA 12:27"/>Zatim je poslao glasnike Davidu, rekavši: „Napao sam Ravu i zauzeo gradski vodovod. <verse eid="2SA 12:27"/><verse number="28" style="v" sid="2SA 12:28"/>Stoga, skupi sad narod, opkoli grad i zauzmi ga; inače ću ja osvojiti grad, pa će biti nazvan po meni.“<verse eid="2SA 12:28"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="29" style="v" sid="2SA 12:29"/>Skupivši sav narod, David je otišao u Ravu, napao je i osvojio. <verse eid="2SA 12:29"/><verse number="30" style="v" sid="2SA 12:30"/><char style="add">David</char> je s Molohove glave skinuo krunu s dragim kamenom, koja je bila teška talanat<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">12,30 </char><char style="ft" closed="false">Oko 34 kg.</char></note> zlata. Staviše je da krasi Davidovu glavu.<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">12,30 </char><char style="ft" closed="false">Postoje izvesne nedoumice o značenju jevrejske reči koja je ovde prevedena sa </char><char style="fqa" closed="false">Moloh</char><char style="ft" closed="false">, koji je bio amonsko božanstvo. Kruna koja se ovde spominje, a koja se nalazila na glavi idola, bila je teška oko trideset četiri kilograma. Malo je verovatno da bi David nosio tako tešku krunu. Drugi komentatori smatraju da je kruna uzeta s glave ravskog cara, što takođe predstavlja problem. Najprihvatljivije objašnjenje je da je dragi kamen s te krune David stavio na svoju krunu.</char></note> Iz grada je odneo i vrlo veliki plen. <verse eid="2SA 12:30"/><verse number="31" style="v" sid="2SA 12:31"/>Odveo je i narod koji je živeo u njemu i postavio ga da radi s testerama, gvozdenim pijucima i gvozdenim sekirama, a druge je poslao da rade u ciglanama. Tako je uradio sa svim amonskim gradovima. Potom se David sa svim narodom vratio u Jerusalim.<verse eid="2SA 12:31"/></para>
  <chapter eid="2SA 12"/>
  <chapter number="13" style="c" sid="2SA 13"/>
  <para style="s1">Amnonovo nasilje nad Tamarom</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 13:1"/>A ovo se dogodilo posle toga: Avesalom, Davidov sin, je imao lepu sestru po imenu Tamara. U nju se zaljubio Davidov sin Amnon.<verse eid="2SA 13:1"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="2" style="v" sid="2SA 13:2"/>Amnon je toliko patio da se razboleo zbog svoje sestre Tamare, jer je bila devica. Amnonu se činilo nemogućim da joj učini bilo šta.<verse eid="2SA 13:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="2SA 13:3"/>Ali Amnon je imao prijatelja po imenu Jonadav, koji je bio sin Davidovog brata Šime. Jonadav je bio veoma domišljat čovek.<verse eid="2SA 13:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 13:4"/>On ga upita: „Zašto tako veneš iz dana u dan, carev sine? Zašto mi ne kažeš?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 13:4">Amnon mu reče: „Zaljubio sam se u Tamaru, sestru moga brata Avesaloma.“<verse eid="2SA 13:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 13:5"/>Jonadav mu reče: „Lezi u svoj krevet i učini se bolestan. Kad dođe tvoj otac da te vidi, ti mu reci: ’Dozvoli da dođe moja sestra Tamara i nahrani me. Neka pripremi jelo pred mojim očima, da vidim, pa ću jesti iz njene ruke.’“<verse eid="2SA 13:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="2SA 13:6"/>Amnon legne i učini se bolestan. Kad je car došao da ga vidi, Amnon reče caru: „Dozvoli da dođe moja sestra Tamara i napravi par kolača pred mojim očima, pa ću jesti iz njene ruke.“<verse eid="2SA 13:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="2SA 13:7"/>David posla Tamaru u dvor i reče: „Idi, molim te, u kuću tvoga brata Amnona, i pripremi mu jelo.“ <verse eid="2SA 13:7"/><verse number="8" style="v" sid="2SA 13:8"/>Tamara ode u kuću svoga brata Amnona, koji je ležao. Uzela je testo i umesila kolače pred njegovim očima, pa ih je ispekla. <verse eid="2SA 13:8"/><verse number="9" style="v" sid="2SA 13:9"/>Zatim je uzela tepsiju i iznela je pred njega, ali je on odbio da jede.</para>
  <para style="p" vid="2SA 13:9">Tada Amnon reče: „Neka izađu svi koji su kod mene!“ Tako su izašli svi koji su bili kod njega. <verse eid="2SA 13:9"/><verse number="10" style="v" sid="2SA 13:10"/>Amnon reče Tamari: „Donesi mi jelo u sobu, pa ću jesti iz tvoje ruke.“ Tamara uzme kolače koje je napravila i donese ih svome bratu Amnonu u sobu. <verse eid="2SA 13:10"/><verse number="11" style="v" sid="2SA 13:11"/>Kad mu je prinela da jede, on je zgrabi i reče joj: „Dođi, sestro moja, lezi sa mnom.“<verse eid="2SA 13:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="2SA 13:12"/>Ali Tamara mu reče: „Nemoj me obeščastiti, brate moj, jer se tako nešto ne radi u Izrailju. Ne čini takvu sramotu! <verse eid="2SA 13:12"/><verse number="13" style="v" sid="2SA 13:13"/>Kuda bih ja išla sa svojom sramotom? A ti bi bio kao jedan od bezumnika u Izrailju. Molim te, stoga, govori s carem, jer on me neće uskratiti tebi.“ <verse eid="2SA 13:13"/><verse number="14" style="v" sid="2SA 13:14"/>Međutim, on nije hteo da je posluša, nego je svladao i legao s njom.<verse eid="2SA 13:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="2SA 13:15"/>Tada je Amnona obuzela silna mržnja prema njoj, tako da je mržnja prema njoj bila veća od ljubavi koju je imao za nju. Amnon joj reče: „Diži se! Odlazi!“<verse eid="2SA 13:15"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="2SA 13:16"/>Ona reče na to: „Ne čini to, jer će to što me teraš biti veće zlo od onoga koje si mi učinio.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 13:16">Ali on nije hteo da je posluša, <verse eid="2SA 13:16"/><verse number="17" style="v" sid="2SA 13:17"/>nego je pozvao momka koji ga je posluživao i rekao mu: „Oteraj ovu od mene! Izbaci je i zaključaj vrata za njom!“ <verse eid="2SA 13:17"/><verse number="18" style="v" sid="2SA 13:18"/>A ona je imala na sebi dugačku haljinu s rukavima, kakve su nosile careve ćerke dok su bile devojke. <verse eid="2SA 13:18"/><verse number="19" style="v" sid="2SA 13:19"/>Tada je Tamara posula glavu pepelom, i razderala dugu haljinu koju je nosila; stavila je ruku na glavu i otišla kukajući putem naglas.<verse eid="2SA 13:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="2SA 13:20"/>Njen brat Avesalom je upita: „Da nije Amnon, tvoj brat, bio s tobom? Sad, sestro moja, ćuti; brat ti je; ne uzimaj to k srcu.“ I tako je Tamara ostala osamljena u domu svoga brata Avesaloma.<verse eid="2SA 13:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="2SA 13:21"/>Kad je car David čuo o svemu ovome, veoma se razgnevio. <verse eid="2SA 13:21"/><verse number="22" style="v" sid="2SA 13:22"/>Avesalom nije rekao Amnonu ni reč, ni dobru ni lošu. Naime, Avesalom je mrzeo Amnona zato što je obeščastio njegovu sestru Tamaru.<verse eid="2SA 13:22"/></para>
  <para style="s1">Avesalom osvećuje Tamaru</para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="2SA 13:23"/>Dve godine kasnije Avesalom je strigao ovce u Val-Asoru kod Jefrema, pa je pozvao sve careve sinove. <verse eid="2SA 13:23"/><verse number="24" style="v" sid="2SA 13:24"/>Avesalom dođe k caru i reče: „Evo, sad se strižu ovce tvome sluzi; neka car i njegove sluge izvole da dođu sa slugom tvojim.“<verse eid="2SA 13:24"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="25" style="v" sid="2SA 13:25"/>Car odgovori Avesalomu: „Ne, sine moj, nemoj da idemo svi, da ti ne budemo na teret.“ Avesalom ga je uporno molio, ali on nije hteo. Ipak, blagoslovio ga je.<verse eid="2SA 13:25"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="26" style="v" sid="2SA 13:26"/>Tada Avesalom reče: „Ako ti nećeš, neka moj brat Amnon pođe sa nama.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 13:26">Car mu reče: „Zašto da ide s tobom?“ <verse eid="2SA 13:26"/><verse number="27" style="v" sid="2SA 13:27"/>No, pošto ga je Avesalom uporno molio, poslao je Amnona i sve careve sinove.<verse eid="2SA 13:27"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="28" style="v" sid="2SA 13:28"/>Tada Avesalom naredi svojim momcima: „Pazite! Kad se Amnon razveseli od vina, a ja vam kažem: ’Udarite Amnona!’, tada ga ubijte. Ne bojte se! Nisam li vam ja to zapovedio? Budite hrabri i junačni!“<verse eid="2SA 13:28"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="29" style="v" sid="2SA 13:29"/>Avesalomovi momci učiniše Amnonu kako im je Avesalom naredio. A svi carevi sinovi ustadoše, uzjahaše svaki svoju mazgu i pobegoše.<verse eid="2SA 13:29"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="30" style="v" sid="2SA 13:30"/>Dok su oni bili na putu, došla je vest do cara: „Avesalom je pobio sve careve sinove, te ni jedan nije preživeo.“ <verse eid="2SA 13:30"/><verse number="31" style="v" sid="2SA 13:31"/>Tada je car razderao svoju odeću i legao na zemlju, i sve njegove sluge su stajale razderane odeće.<verse eid="2SA 13:31"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="32" style="v" sid="2SA 13:32"/>Ali Jonadav, sin Šime, Davidovog brata, reče: „Neka moj gospodar ne misli da su pobijeni svi mladići – carevi sinovi; mrtav je samo Amnon. Naime, Avesalom se zarekao da će to učiniti onog dana kad je Amnon obeščastio njegovu sestru Tamaru. <verse eid="2SA 13:32"/><verse number="33" style="v" sid="2SA 13:33"/>Zato neka se moj gospodar, car, ne uznemirava, misleći da su svi carevi sinovi mrtvi; samo je Amnon mrtav.“<verse eid="2SA 13:33"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="34" style="v" sid="2SA 13:34"/>Međutim, Avesalom je pobegao.</para>
  <para style="p" vid="2SA 13:34">A kad je momak koji je osmatrao pogledao, video je veliko mnoštvo kako ide putem iza njega, padinom planine.<verse eid="2SA 13:34"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="35" style="v" sid="2SA 13:35"/>Jonadav reče caru: „Evo, dolaze carevi sinovi; ispalo je onako kako je tvoj sluga rekao.“<verse eid="2SA 13:35"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="36" style="v" sid="2SA 13:36"/>Tek što je on dovršio, došli su carevi sinovi i glasno zaplakali. Gorko su plakali i car i njegove sluge.<verse eid="2SA 13:36"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="37" style="v" sid="2SA 13:37"/>A Avesalom je pobegao Talmaji, sinu Amijuda, cara gesurskog. David je, pak, svaki dan žalio za svojim sinom.<verse eid="2SA 13:37"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="38" style="v" sid="2SA 13:38"/>Pošto je Avesalom pobegao u Gesur, ostao je tamo tri godine. <verse eid="2SA 13:38"/><verse number="39" style="v" sid="2SA 13:39"/>Kad se utešio zbog Amnonove smrti, car je čeznuo za Avesalomom.<verse eid="2SA 13:39"/></para>
  <chapter eid="2SA 13"/>
  <chapter number="14" style="c" sid="2SA 14"/>
  <para style="s1">Avesalom se vraća u Jerusalim</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 14:1"/>Ali Joav, sin Serujin, je znao da je carevo srce naklonjeno Avesalomu. <verse eid="2SA 14:1"/><verse number="2" style="v" sid="2SA 14:2"/>Stoga je Joav poslao da mu dovedu jednu mudru ženu iz Tekuje. On joj reče: „Pretvaraj se da si u žalosti: obuci se u žalbenu odeću i ne maži se mirisnim uljem, kao žena koja mnoge dane žali za pokojnikom. <verse eid="2SA 14:2"/><verse number="3" style="v" sid="2SA 14:3"/>Potom idi caru i reci mu ove reči.“ Joav joj je rekao šta da kaže.<verse eid="2SA 14:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 14:4"/>Kad je žena iz Tekuje došla caru, pala je ničice na zemlju, poklonila se i rekla: „Pomagaj, care!“<verse eid="2SA 14:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 14:5"/>Car joj reče: „Šta te <char style="add">muči</char>?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 14:5">Ona odgovori: „Ja sam udovica; muž mi je umro. <verse eid="2SA 14:5"/><verse number="6" style="v" sid="2SA 14:6"/>Tvoja je sluškinja imala dva sina. Njih dvojica su se potukli u polju, a nije bilo nikog da ih rastavi. Jedan je udario drugog i ubio ga. <verse eid="2SA 14:6"/><verse number="7" style="v" sid="2SA 14:7"/>Tada se cela porodica digla na tvoju sluškinju, govoreći: ’Daj tog bratoubicu da ga pogubimo radi života koji je oduzeo svome bratu! Istrebimo ga iako je naslednik!’ Međutim, tako će mi ugasiti jedinu žeravicu koja mi je ostala, te se mome mužu neće sačuvati ni ime ni potomstvo na zemlji.“<verse eid="2SA 14:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="2SA 14:8"/>Car reče ženi: „Idi kući, a ja ću izdati naredbu u tvoju korist.“<verse eid="2SA 14:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 14:9"/>Žena iz Tekuje reče na to caru: „Gospodaru moj, care, neka krivica padne na mene i na dom moga oca; a car i njegov presto su nedužni.“<verse eid="2SA 14:9"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="2SA 14:10"/>Car reče: „Ako ti neko zapreti, ti ga dovedi meni; taj te više neće uznemiravati.“<verse eid="2SA 14:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 14:11"/>A ona reče: „Neka car to spomene Gospodu, tvome Bogu, da krvni osvetnik ne učini još gore zlo, te zatre mog sina.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 14:11">On reče: „Živoga mi Gospoda, tvome sinu neće pasti ni dlaka s glave!“<verse eid="2SA 14:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="2SA 14:12"/>Tada žena reče: „Dozvoli da tvoja sluškinja kaže još nešto mome gospodaru, caru.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 14:12">On joj reče: „Reci.“<verse eid="2SA 14:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="2SA 14:13"/>Ona reče: „Zašto si naumio da uradiš istu stvar protiv naroda Božijeg? Donoseći ovakvu odluku, car osuđuje samog sebe, pošto ne vraća onoga koga je izgnao. <verse eid="2SA 14:13"/><verse number="14" style="v" sid="2SA 14:14"/>Jer, mi moramo umreti; mi smo kao voda kad se prospe na zemlju, te se ne može skupiti. No, Bog ne uzima život, već je iznašao načine da izgnani ne ostane u izgnanstvu.<verse eid="2SA 14:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="2SA 14:15"/>Ja sam, stoga, došla da kažem ovo caru, svome gospodaru, jer me je narod uplašio. A tvoja sluškinja je pomislila: ’Obratiću se caru; možda će car učiniti što njegova sluškinja traži. <verse eid="2SA 14:15"/><verse number="16" style="v" sid="2SA 14:16"/>Naime, car će čuti, pa će izbaviti svoju sluškinju iz ruku čoveka koji hoće da istrebi mene i mog sina s nasledstva Božijeg.’<verse eid="2SA 14:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="2SA 14:17"/>Mislila je tvoja sluškinja: ’Reč moga gospodara, cara, će me umiriti, jer je moj gospodar, car, kao Anđeo Gospodnji, koji razlikuje dobro od zla. Neka Gospod, Bog tvoj, bude s tobom.’“<verse eid="2SA 14:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="2SA 14:18"/>Tada car odgovori ženi: „Nemoj zatajiti od mene ništa što ću te pitati.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 14:18">Ona odgovori: „Neka moj gospodar govori.“<verse eid="2SA 14:18"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="19" style="v" sid="2SA 14:19"/>Car upita: „Da li su Joavovi prsti zajedno s tobom u celoj ovoj stvari?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 14:19">Ona odgovori: „Života mi tvoga, gospodaru moj, care, sve je onako kako je moj gospodar, car, rekao; od toga se ne može ni levo ni desno. Jeste, tvoj sluga Joav mi je to zapovedio; on mi je rekao da kažem sve ove reči. <verse eid="2SA 14:19"/><verse number="20" style="v" sid="2SA 14:20"/>Tvoj sluga Joav je to učinio da bi prikazao stvar s druge strane, ali moj gospodar je mudar kao Anđeo Božiji, pa zna sve što se dešava u zemlji.“<verse eid="2SA 14:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="2SA 14:21"/>Tada car reče Joavu: „Evo, uradiću to. Idi i dovedi mladića Avesaloma.“<verse eid="2SA 14:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="2SA 14:22"/>Na to je Joav pao ničice na zemlju, poklonio se i blagoslovio cara, govoreći: „Danas tvoj sluga zna da sam našao blagonaklonost pred tobom, gospodaru moj, care, jer je car učinio što je njegov sluga tražio.“<verse eid="2SA 14:22"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="2SA 14:23"/>Joav je, zatim, ustao i otišao u Gesur, pa je doveo Avesaloma u Jerusalim. <verse eid="2SA 14:23"/><verse number="24" style="v" sid="2SA 14:24"/>Međutim, car reče: „Neka se vrati u svoju kuću, ali preda mnom neka se ne pojavljuje.“ Tako se Avesalom vratio u svoju kuću, ali pred carem se nije pojavljivao.<verse eid="2SA 14:24"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="25" style="v" sid="2SA 14:25"/>A u celom Izrailju nije bilo čoveka koga su više hvalili zbog njegove lepote od Avesaloma. Na njemu nije bilo mane od temena do pete. <verse eid="2SA 14:25"/><verse number="26" style="v" sid="2SA 14:26"/>On je šišao svoju kosu na kraju godine, jer mu je bila teška. Kosa mu je bila teška dve stotine šekela<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">14,26 </char><char style="ft" closed="false">Oko 2 kg.</char></note> carske mere.<verse eid="2SA 14:26"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="27" style="v" sid="2SA 14:27"/>A Avesalom je imao tri sina i jednu ćerku, po imenu Tamara, koja je bila veoma lepa žena. <verse eid="2SA 14:27"/><verse number="28" style="v" sid="2SA 14:28"/>Avesalom je živeo u Jerusalimu dve godine a da se nije pojavio pred carem.<verse eid="2SA 14:28"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="29" style="v" sid="2SA 14:29"/>Tada je Avesalom poslao po Joava, da bi ga poslao caru, ali on nije hteo da dođe k njemu. Poslao je po njega i drugi put, ali ovaj opet nije hteo da dođe. <verse eid="2SA 14:29"/><verse number="30" style="v" sid="2SA 14:30"/>Avesalom reče svojim slugama: „Joavovo polje je pored moga, a ječam je još na njemu. Idite i zapalite ga!“ Tako Avesalomove sluge zapale polje.<verse eid="2SA 14:30"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="31" style="v" sid="2SA 14:31"/>Tada se Joav diže i dođe Avesalomu u kuću, pa mu reče: „Zašto su tvoje sluge zapalile moje polje?“<verse eid="2SA 14:31"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="32" style="v" sid="2SA 14:32"/>Avesalom odgovori Joavu: „Eto, ja sam ti poslao poruku: dođi ovamo da te pošaljem k caru da kažeš: ’Zašto sam se vratio iz Gesura? Bilo bi mi bolje da sam ostao tamo!’ Zato mi dopusti da vidim cara, pa ako sam kriv za nešto, neka me pogubi!“<verse eid="2SA 14:32"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="33" style="v" sid="2SA 14:33"/>Joav ode caru i javi mu, te car pozva Avesaloma. Kad je došao caru, poklonio se licem do zemlje pred njim, a car je poljubio Avesaloma.<verse eid="2SA 14:33"/></para>
  <chapter eid="2SA 14"/>
  <chapter number="15" style="c" sid="2SA 15"/>
  <para style="s1">Avesalomova borba za vlast</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 15:1"/>Nakon ovoga je Avesalom nabavio kočije i konje, i pedeset ljudi da trče ispred njega. <verse eid="2SA 15:1"/><verse number="2" style="v" sid="2SA 15:2"/>Avesalom je ustajao rano i stajao kraj puta kod gradskih vrata. Kad god je neki čovek došao caru da presudi kakav spor, Avesalom bi ga pozvao i rekao mu: „Iz kojeg si mesta?“ Kad bi čovek odgovorio: „Tvoj sluga je iz jednog od Izrailjevih plemena“, <verse eid="2SA 15:2"/><verse number="3" style="v" sid="2SA 15:3"/>Avesalom bi mu rekao: „Vidi, tvoj slučaj je dobar i pravedan, ali nema nikog da te sasluša kod cara.“ <verse eid="2SA 15:3"/><verse number="4" style="v" sid="2SA 15:4"/>Zatim bi rekao: „E, kad bih ja bio postavljen za sudiju u zemlji! Tada bi svaki čovek koji ima spor, ili žalbu, mogao da dođe k meni, i ja bih mu dodelio pravdu.“<verse eid="2SA 15:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 15:5"/>A kad bi mu neko pristupio da mu se pokloni, on bi pružio svoju ruku, te bi ga uhvatio, i poljubio. <verse eid="2SA 15:5"/><verse number="6" style="v" sid="2SA 15:6"/>Ovako je postupao sa svakim Izrailjcem koji bi dolazio caru po pravdu. Tako je Avesalom pridobio za sebe srca Izrailjaca.<verse eid="2SA 15:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="2SA 15:7"/>Na kraju četvrte godine, Avesalom reče caru: „Dopusti mi da odem u Hevron i izvršim zavet koji sam zavetovao Gospodu. <verse eid="2SA 15:7"/><verse number="8" style="v" sid="2SA 15:8"/>Jer kad je tvoj sluga bio u Gesuru aramejskom, ja sam učinio zavet rekavši: ’Ako me Gospod vrati u Jerusalim, ja ću služiti Gospodu.’“<verse eid="2SA 15:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 15:9"/>Car mu reče: „Pođi u miru!“ On se diže i ode u Hevron.<verse eid="2SA 15:9"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="2SA 15:10"/>Međutim, Avesalom je poslao uhode po svim izrailjskim plemenima, rekavši: „Kad čujete glas trube, vi recite: ’Avesalom se zacario u Hevronu!’“ <verse eid="2SA 15:10"/><verse number="11" style="v" sid="2SA 15:11"/>Sa Avesalomom je otišlo dve stotine ljudi iz Jerusalima, koji su bili pozvani. Oni su otišli nedužne savesti, ne znajući ništa o svemu ovome. <verse eid="2SA 15:11"/><verse number="12" style="v" sid="2SA 15:12"/>Dok je Avesalom prinosio žrtve, poslao je po Ahitofela Gilonjanina, Davidovog savetnika, da dođe iz svog grada Gila. Zavera je bila jaka, jer je narod u sve većem broju pristajao uz Avesaloma.<verse eid="2SA 15:12"/></para>
  <para style="s1">Davidov beg</para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="2SA 15:13"/>Tada je došao glasnik Davidu i rekao: „Srce Izrailjaca se okrenulo za Avesalomom.“<verse eid="2SA 15:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="2SA 15:14"/>David reče svim svojim slugama koji su bili s njim u Jerusalimu: „Na noge! Bežimo, inače nećemo pobeći od Avesaloma! Krenimo što brže, da ne požuri on, pa nas stigne i izruči nas propasti, a grad poseče mačem!“<verse eid="2SA 15:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="2SA 15:15"/>Careve sluge rekoše caru: „Šta god naš gospodar odluči, tvoje sluge su ti na raspolaganju!“<verse eid="2SA 15:15"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="2SA 15:16"/>Car je krenuo pešice sa svim svojim domom, osim deset svojih inoča, koje je ostavio da čuvaju dvor. <verse eid="2SA 15:16"/><verse number="17" style="v" sid="2SA 15:17"/>Kad je car izašao, sav ga je narod pratio. Zaustavili su se kod poslednje kuće. <verse eid="2SA 15:17"/><verse number="18" style="v" sid="2SA 15:18"/>Sve su njegove sluge stupale uz njega; a i svi Herećani i Felećani; i svi Gaćani, šest stotina ljudi, koji su došli za njim iz Gata, stupali su pred carem.<verse eid="2SA 15:18"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="19" style="v" sid="2SA 15:19"/>Car reče Itaju, Gaćaninu: „Zašto i ti ideš s nama? Vrati se i ostani sa carem; ti si stranac, i još izgnanik iz svoje zemlje. <verse eid="2SA 15:19"/><verse number="20" style="v" sid="2SA 15:20"/>Juče si došao, pa zar danas da te vodim da se potucaš s nama? Ja idem zato što moram da idem. Zato se vrati i povedi svoju braću sa sobom. Neka milost i vernost Gospodnja budu s tobom.“<verse eid="2SA 15:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="2SA 15:21"/>Itaj odgovori caru: „Živoga mi Gospoda, i živ bio moj gospodar car, gde god bude moj gospodar car, vodilo to u smrt ili život, tamo će biti i tvoj sluga!“<verse eid="2SA 15:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="2SA 15:22"/>David reče Itaju: „Hajde onda!“ Tako Itaj Gaćanin krenu, a sa njim i svi njegovi ljudi sa svojom nejači.<verse eid="2SA 15:22"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="2SA 15:23"/>Cela zemlja je glasno plakala, dok je sav narod prolazio. Kad je car prešao preko potoka Kidrona, prešao je i sav narod idući prema pustinji.<verse eid="2SA 15:23"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="24" style="v" sid="2SA 15:24"/>Tamo je bio i Sadok sa svim Levitima, koji su nosili Kovčeg saveza Božijeg. Oni su spustili Kovčeg Božiji dok sav narod nije izašao iz grada. I Avijatar je došao gore.<verse eid="2SA 15:24"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="25" style="v" sid="2SA 15:25"/>Tada car reče Sadoku: „Vrati Kovčeg Božiji u grad. Ako nađem naklonost u Gospodnjim očima, on će me dovesti natrag, i dati mi da vidim i Kovčeg i njegovo boravište. <verse eid="2SA 15:25"/><verse number="26" style="v" sid="2SA 15:26"/>Ali ako mi kaže: ’Nisi mi po volji’, evo me, pa neka čini sa mnom što smatra za dobro.“<verse eid="2SA 15:26"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="27" style="v" sid="2SA 15:27"/>Car još reče Sadoku, svešteniku: „Zar ne razumeš? Vrati se u grad u miru s vaša dva sina, tvojim sinom Ahimasom i Jonatanom, Avijatarovim sinom. <verse eid="2SA 15:27"/><verse number="28" style="v" sid="2SA 15:28"/>Evo, ja ću se zadržati u pustinji, kod rečnih gazova<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">15,28 </char><char style="ft" closed="false">Postoje razlike u tumačenju jevrejske reči koja se odnosi na mesto sastanka. Neki prevode </char><char style="fqa" closed="false">u polju </char><char style="ft" closed="false">(Daničić), ili </char><char style="fqa" closed="false">rečni gazovi</char><char style="ft" closed="false">. U svakom slučaju, radi se o ugovorenom mestu gde će se donositi vesti.</char></note>, dok ne dođe od vas poruka da me obavesti.“<verse eid="2SA 15:28"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="29" style="v" sid="2SA 15:29"/>Tada su Sadok i Avijatar vratili Kovčeg Božiji u Jerusalim, i ostali tamo.<verse eid="2SA 15:29"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="30" style="v" sid="2SA 15:30"/>A David se penjao uz Maslinsku goru; išao je bos i plakao pokrivene glave. I sav narod koji je bio s njim pokrio je glavu i išao plačući. <verse eid="2SA 15:30"/><verse number="31" style="v" sid="2SA 15:31"/>Uto su Davidu javili da je Ahitofel među zaverenicima sa Avesalomom. David reče: „O, Gospode, obrati Ahitofelov savet u ludost!“<verse eid="2SA 15:31"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="32" style="v" sid="2SA 15:32"/>Kad se David uspeo na vrh, gde se narod klanjao Bogu, dočekao ga je Husaj Arkijanin, s poderanom odećom i s prašinom na glavi. <verse eid="2SA 15:32"/><verse number="33" style="v" sid="2SA 15:33"/>David mu reče: „Ako pođeš sa mnom, bićeš mi na teret. <verse eid="2SA 15:33"/><verse number="34" style="v" sid="2SA 15:34"/>Ali, ako ostaneš u gradu i kažeš Avesalomu: ’Biću tvoj sluga, care. Bio sam sluga tvoga oca, a sada ću biti tvoj sluga’, moći ćeš da osujetiš Ahitofelov savet radi mene. <verse eid="2SA 15:34"/><verse number="35" style="v" sid="2SA 15:35"/>Zar nisu tamo s tobom sveštenici Sadok i Avijatar? Šta god da čuješ u carevom domu, javi sveštenicima Sadoku i Avijataru. <verse eid="2SA 15:35"/><verse number="36" style="v" sid="2SA 15:36"/>Eno, tamo su i njihova dva sina, Sadokov sin Ahimas i Avijatarov sin Jonatan. Izvesti me po njima o svemu što čuješ.“<verse eid="2SA 15:36"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="37" style="v" sid="2SA 15:37"/>Davidov prijatelj Husaj je došao u grad baš kad je Avesalom ušao u Jerusalim.<verse eid="2SA 15:37"/></para>
  <chapter eid="2SA 15"/>
  <chapter number="16" style="c" sid="2SA 16"/>
  <para style="s1">Davidovi neprijatelji</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 16:1"/>Kad je David malo odmakao od vrha, došao mu je u susret Siva, Mefivostejev sluga, s parom osedlanih magaraca, na kojima je bilo dve stotine hlebova, stotinu grudvi suvog grožđa, stotinu plodova letnjeg voća i mešina vina.<verse eid="2SA 16:1"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="2" style="v" sid="2SA 16:2"/>Car reče Sivi: „Šta si naumio s ovim?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 16:2">Siva odgovori: „Magarci su da ih carev dom jaše, hleb i letnje voće je da ih momci jedu, a vino je da ga piju oni koji malakšu u pustinji.“<verse eid="2SA 16:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="2SA 16:3"/>„A gde je sin tvoga gospodara?“ – upita car.</para>
  <para style="p" vid="2SA 16:3">Siva odgovori: „Eto, on je ostao u Jerusalimu, jer kaže: ’Danas će mi dom Izrailjev vratiti carstvo moga dede.’“<verse eid="2SA 16:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 16:4"/>Car na to reče: „Sve što pripada Mefivosteju sada pripada tebi.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 16:4">„Klanjam se – odgovori Siva. Samo da nađem naklonost u očima svoga gospodara cara.“<verse eid="2SA 16:4"/></para>
  <para style="s1">Semaj proklinje Davida</para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 16:5"/>Kad je car David došao u Vaurim, izašao je neki čovek iz Saulovog doma, po imenu Semaj, sin Gire; izašao je i proklinjao. <verse eid="2SA 16:5"/><verse number="6" style="v" sid="2SA 16:6"/>On je bacao kamenje na cara Davida i na sve njegove sluge, iako su Davidu, s desna i s leva, bili sva vojska i svi ratnici. <verse eid="2SA 16:6"/><verse number="7" style="v" sid="2SA 16:7"/>Semaj je proklinjao govoreći: „Odlazi, odlazi, krvniče i ništarijo! <verse eid="2SA 16:7"/><verse number="8" style="v" sid="2SA 16:8"/>Gospod ti je vratio za svu krv doma Saulovog na čije si se mesto zacario. Gospod je predao carstvo u ruke tvoga sina Avesaloma. Eto, tvoje zlo je došlo na tebe, jer si krvnik!“<verse eid="2SA 16:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 16:9"/>Tada Avisaj, sin Serujin, reče: „Zašto da ovaj mrtvi pas proklinje moga gospodara, cara? Pusti me da odem tamo i odsečem mu glavu!“<verse eid="2SA 16:9"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="2SA 16:10"/>Car reče: „Šta ja imam s vama, sinovi Serujini? On proklinje zato što mu je Gospod rekao da proklinje Davida. I ko će reći: ’Zašto ovo radiš?’“<verse eid="2SA 16:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 16:11"/>David još reče Avisaju i svim svojim slugama: „Evo, moj sin, koji je izašao iz mog tela, traži da mi uzme život, a kako neće ovaj Venijaminovac? Pusti ga, neka proklinje, jer mu je Gospod to rekao. <verse eid="2SA 16:11"/><verse number="12" style="v" sid="2SA 16:12"/>Možda će Gospod videti moju muku i uzvratiti mi dobrotom za njegovu kletvu.“<verse eid="2SA 16:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="2SA 16:13"/>David i njegovi ljudi su nastavili svojim putem, a Semaj je išao kraj obronka gore, proklinjući i bacajući kamenje i prašinu na njega. <verse eid="2SA 16:13"/><verse number="14" style="v" sid="2SA 16:14"/>Car i sav narod s njim su došli iscrpljeni tamo, pa su predahnuli.<verse eid="2SA 16:14"/></para>
  <para style="s1">Ahitofelov savet</para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="2SA 16:15"/>A Avesalom je došao sa svim izrailjskim narodom u Jerusalim zajedno s Ahitofelom. <verse eid="2SA 16:15"/><verse number="16" style="v" sid="2SA 16:16"/>Kad je Husaj Arkijanin, Davidov prijatelj, došao Avesalomu, Husaj je rekao Avesalomu: „Živeo car! Živeo car!“<verse eid="2SA 16:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="2SA 16:17"/>Avesalom reče Husaju: „Zar je ovo odanost tvome prijatelju? Zašto nisi otišao sa svojim prijateljem?“<verse eid="2SA 16:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="2SA 16:18"/>Husaj odgovori Avesalomu: „Ne, ja sam za onoga koga je izabrao Gospod, ovaj narod i svi Izrailjci, i s njim ću i ostati. <verse eid="2SA 16:18"/><verse number="19" style="v" sid="2SA 16:19"/>Osim toga, kome ću služiti ako ne Davidovom sinu? Kako sam služio tvome ocu, tako ću služiti i tebi.“<verse eid="2SA 16:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="2SA 16:20"/>Zatim Avesalom reče Ahitofelu: „Savetuj šta da radimo.“<verse eid="2SA 16:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="2SA 16:21"/>Ahitofel reče Avesalomu: „Lezi sa inočama svoga oca, koje je ostavio da čuvaju dvor. Kad sav Izrailj čuje da si postao mrzak svome ocu, ohrabriće se sve tvoje pristalice.“<verse eid="2SA 16:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="2SA 16:22"/>Tada su na krovu razapeli šator za Avesaloma, pa je Avesalom legao sa inočama svoga oca na oči sveg Izrailja.<verse eid="2SA 16:22"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="2SA 16:23"/>U one dane je svaki savet koji je Ahitofel dao bio tražen kao Božija reč. Zato su i David i Avesalom cenili svaki Ahitofelov savet.<verse eid="2SA 16:23"/></para>
  <chapter eid="2SA 16"/>
  <chapter number="17" style="c" sid="2SA 17"/>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 17:1"/>Ahitofel reče Avesalomu: „Dopusti mi da izaberem dvanaest hiljada ljudi, te da se dignem u poteru za Davidom već ove noći. <verse eid="2SA 17:1"/><verse number="2" style="v" sid="2SA 17:2"/>Napašću ga dok je izmoren i klonulog duha, pa ću ga uplašiti, te će pobeći sav narod koji je s njim. Ubiću samo cara, <verse eid="2SA 17:2"/><verse number="3" style="v" sid="2SA 17:3"/>te ću ti dovesti natrag sav narod. A kad se sav narod vrati tebi, osim čoveka koga tražiš, sav će se narod umiriti.“<verse eid="2SA 17:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 17:4"/>Ovaj savet se učinio valjanim i Avesalomu i svim izrailjskim starešinama.<verse eid="2SA 17:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 17:5"/>Tada Avesalom reče: „Pozovite Husaja Arkijanina, da čujemo šta i on ima da kaže.“ <verse eid="2SA 17:5"/><verse number="6" style="v" sid="2SA 17:6"/>Kad je Husaj došao Avesalomu, Avesalom mu reče: „Ahitofel je dao ovaj savet. Hoćemo li postupiti po njegovom savetu? Ako ne, šta ti kažeš?“<verse eid="2SA 17:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="2SA 17:7"/>Husaj reče Avesalomu: „Ovaj put savet koji je dao Ahitofel nije dobar.“ <verse eid="2SA 17:7"/><verse number="8" style="v" sid="2SA 17:8"/>Husaj nastavi: „Ti znaš da su tvoj otac i njegovi ljudi ratnici, i da su razjareni kao medvedica kad joj otmu medvediće u polju. Tvoj otac je izvrstan borac i neće noćiti s narodom. <verse eid="2SA 17:8"/><verse number="9" style="v" sid="2SA 17:9"/>On se sada krije u nekoj jami ili na nekom drugom mestu. Ali ako neko od naših padne u prvom udaru, proširiće se glas: ’Izgibe narod koji sledi Avesaloma!’ <verse eid="2SA 17:9"/><verse number="10" style="v" sid="2SA 17:10"/>Tada će se i ratnik, u koga je lavlje srce, uplašiti, jer sav Izrailj zna da je tvoj otac ratnik, i da su ljudi s njim izvrsni borci.<verse eid="2SA 17:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 17:11"/>Stoga, savetujem da se sav Izrailj, od Dana do Vir-Saveje, okupi oko tebe, da ga bude mnogo kao peska na morskoj obali, i da ti lično pođeš u boj. <verse eid="2SA 17:11"/><verse number="12" style="v" sid="2SA 17:12"/>Tada ćemo navaliti na njega gde god se našao, i oboriti se na njega kao što rosa pada na zemlju, te neće preživeti ni on niti ijedan od ljudi što su sa njim. <verse eid="2SA 17:12"/><verse number="13" style="v" sid="2SA 17:13"/>A ako se povuku u grad, sav će Izrailj doneti užad pod taj grad, pa ćemo ga odvući do potoka, sve dok od njega ne ostane ni kamičak.“<verse eid="2SA 17:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="2SA 17:14"/>Avesalom i svi Izrailjci rekoše na to: „Savet Husaja Arkijanina je bolji od Ahitofelovog saveta.“ Jer Gospod je bio odredio da Ahitofelov savet, koji je bio bolji, bude osujećen, da bi Gospod doveo propast na Avesaloma.<verse eid="2SA 17:14"/></para>
  <para style="s1">Husaj upozorava Davida</para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="2SA 17:15"/>Husaj reče sveštenicima Sadoku i Avijataru: „Tako i tako je Ahitofel savetovao Avesalomu i Izrailjevim starešinama, a ja sam savetovao tako i tako. <verse eid="2SA 17:15"/><verse number="16" style="v" sid="2SA 17:16"/>A sad brzo pošaljite poruku i javite Davidu: ’Nemoj noćas noćiti kod rečnih gazova u pustinji, nego pređi preko, inače će biti uništeni i car i sav narod koji je s njim.’“<verse eid="2SA 17:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="2SA 17:17"/>A Jonatan i Ahimas su čekali u En-Rogilu; jedna sluškinja je dolazila i donosila im vesti, a oni su odlazili i izveštavali cara Davida. Naime, oni nisu mogli da idu u grad da ih ne bi videli kako ulaze u grad. <verse eid="2SA 17:17"/><verse number="18" style="v" sid="2SA 17:18"/>Međutim, video ih je neki dečak, pa je javio Avesalomu. Oni su brzo otišli, pa su došli u kuću jednog čoveka u Vaurimu, koji je imao bunar u svome dvorištu. Oni se spustiše u njega. <verse eid="2SA 17:18"/><verse number="19" style="v" sid="2SA 17:19"/>Tada je čovekova žena uzela prostirku i pokrila otvor bunara. Na nju je razasula prekrupu, tako da niko nije znao za ovo.<verse eid="2SA 17:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="2SA 17:20"/>Kad su Avesalomove sluge došle kod ženine kuće rekli su: „Gde su Ahimas i Jonatan?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 17:20">Žena im odgovori: „Prešli su preko potoka.“ Oni su ih tražili, ali pošto ih nisu našli, vratili su se u Jerusalim.<verse eid="2SA 17:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="2SA 17:21"/>Nakon što su otišli, ona dvojica su se popela iz bunara i otišla i javila caru Davidu. Rekli su Davidu: „Ustani i brzo pređi preko vode, jer im je Ahitofel tako i tako savetovao protiv vas.“ <verse eid="2SA 17:21"/><verse number="22" style="v" sid="2SA 17:22"/>Tada su David i sav narod s njim ustali, pa su prešli preko Jordana. Do svanuća nije bilo ni jednog koji nije prešao preko Jordana.<verse eid="2SA 17:22"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="2SA 17:23"/>Kad je Ahitofel video da se nije postupilo po njegovom savetu, osedlao je magarca, spremio se i otišao kući u svoj grad. I pošto je dao uputstva za svoj dom, obesio se i umro. Sahranili su ga u grobu njegovih predaka.<verse eid="2SA 17:23"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="24" style="v" sid="2SA 17:24"/>A David je došao u Mahanajim, dok je Avesalom sa svim Izrailjcima prešao preko Jordana. <verse eid="2SA 17:24"/><verse number="25" style="v" sid="2SA 17:25"/>Avesalom je postavio Amasu nad vojskom umesto Joava. Amasa je bio sin nekog čoveka po imenu Itra Izrailjac, koji je obležao Avigeju, ćerku Nasovu, sestru Seruje, majke Joavove. <verse eid="2SA 17:25"/><verse number="26" style="v" sid="2SA 17:26"/>Izrailj i Avesalom su se utaborili u oblasti Galada.<verse eid="2SA 17:26"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="27" style="v" sid="2SA 17:27"/>Kad je David stigao u Mahanajim, Sovije, sin Nasov iz Rave amonske, Mahir, sin Amilov iz Lo-Devara, i Varzelaj Galađanin iz Rogelima, <verse eid="2SA 17:27"/><verse number="28" style="v" sid="2SA 17:28"/>donesoše postelje, čaše, zemljane sudove; pšenicu i ječam, brašno, prženo zrnje, pasulj i sočivo; <verse eid="2SA 17:28"/><verse number="29" style="v" sid="2SA 17:29"/>med, maslo, ovčiji i kravlji sir. To su doneli za jelo Davidu i narodu s njim, jer su rekli: „Narod je ogladneo, izmorio se i ožedneo u pustinji.“<verse eid="2SA 17:29"/></para>
  <chapter eid="2SA 17"/>
  <chapter number="18" style="c" sid="2SA 18"/>
  <para style="s1">Avesalomov poraz i smrt</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 18:1"/>David je izvršio smotru naroda koji je bio s njim, i postavio nad njima zapovednike nad hiljadu i zapovednike nad stotinu. <verse eid="2SA 18:1"/><verse number="2" style="v" sid="2SA 18:2"/>Zatim je David poslao narod: jednu trećinu sa Joavom, drugu trećinu s Avisajem, sinom Serujinim, bratom Joavovim, i jednu trećinu sa Itajem Gaćaninom.</para>
  <para style="p" vid="2SA 18:2">Tada car reče narodu: „I ja ću poći s vama.“<verse eid="2SA 18:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="2SA 18:3"/>Ali ljudi mu rekoše: „Ti nećeš ići, jer ako mi pobegnemo, oni neće mariti za nas. Čak i da polovina od nas izgine, oni neće mariti za nas, jer ti vrediš kao nas deset hiljada. Zato je bolje da nam pomažeš iz grada.“<verse eid="2SA 18:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 18:4"/>Car im reče: „Učiniću sve što vam se čini dobro.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 18:4">Tako je car stajao kod gradskih vrata, dok je sav narod izlazio po stotinama i hiljadama.<verse eid="2SA 18:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 18:5"/>Car zapovedi Joavu, Avisaju i Itaju: „Čuvajte mi mladića Avesaloma.“ Sav narod je čuo kad je car zapovedio ovo svim zapovednicima za Avesaloma.<verse eid="2SA 18:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="2SA 18:6"/>Narod je izašao u boj protiv Izrailja; bitka se vodila u Jefremovoj šumi. <verse eid="2SA 18:6"/><verse number="7" style="v" sid="2SA 18:7"/>Davidove sluge su porazile izrailjski narod; bio je to veliki poraz u onaj dan: dvadeset hiljada <char style="add">mrtvih</char>. <verse eid="2SA 18:7"/><verse number="8" style="v" sid="2SA 18:8"/>Bitka se proširila po celom kraju. Toga dana je šuma progutala više naroda nego što ih je palo od mača.<verse eid="2SA 18:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 18:9"/>A Avesalom je nabasao na neke Davidove sluge. Avesalom je jahao na svojoj mazgi, ali dok je mazga prolazila ispod guste krošnje jednog velikog hrasta, kosa mu se zakačila za hrast, tako da je visio između neba i zemlje. Mazga ispod njega je nastavila da ide.<verse eid="2SA 18:9"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="2SA 18:10"/>Jedan od ljudi je to video i javio Joavu: „Eno, video sam Avesaloma kako visi o jednom hrastu.“<verse eid="2SA 18:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 18:11"/>Joav reče čoveku koji mu je doneo vest: „Kad si ga video, zašto ga nisi sastavio sa zemljom na licu mesta? Ja bih ti dao deset <char style="add">šekela</char> srebra<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">18,11 </char><char style="ft" closed="false">Oko 120 gr.</char></note> i jedan opasač.“<verse eid="2SA 18:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="2SA 18:12"/>Čovek odgovori Joavu: „I da imam hiljadu šekela srebra u svojim rukama, ne bih digao ruku na carevog sina, jer je car na naše uši zapovedio tebi, Avisaju i Itaju: ’Čuvajte mi mladića Avesaloma.’ <verse eid="2SA 18:12"/><verse number="13" style="v" sid="2SA 18:13"/>Pa i kad bih počinio izdaju nasrćući na njegov život, a od cara se ništa ne može sakriti, ti bi se držao po strani.“<verse eid="2SA 18:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="2SA 18:14"/>Joav mu reče: „Neću ja da traćim vreme s tobom!“ Onda je uzeo tri koplja u svoju ruku i zabio ih Avesalomu u srce, dok je još bio živ usred hrasta. <verse eid="2SA 18:14"/><verse number="15" style="v" sid="2SA 18:15"/>Zatim je deset momaka, Joavovih štitonoša, okružilo Avesaloma i dokrajčili ga, te je umro.<verse eid="2SA 18:15"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="2SA 18:16"/>Joav je zatrubio u trubu, pa se narod vratio iz potere za Izrailjem; Joav je, naime, povukao narod. <verse eid="2SA 18:16"/><verse number="17" style="v" sid="2SA 18:17"/>Avesaloma su uzeli i bacili u veliku jamu u šumi i nabacali na njega veoma veliku gomilu kamenja. U međuvremenu je sav Izrailj pobegao svojim kućama.<verse eid="2SA 18:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="2SA 18:18"/>A Avesalom je, za života, podigao sebi stub u Kraljevoj dolini, jer je rekao: „Nemam sina da sačuva spomen na moje ime.“ Zato je stub nazvao po svom imenu, te se zove „Avesalomov spomenik“ sve do danas.<verse eid="2SA 18:18"/></para>
  <para style="s1">Davidu javljaju za Avesalomovu smrt</para>
  <para style="p">
    <verse number="19" style="v" sid="2SA 18:19"/>Tada Ahimas, Sadokov sin, reče: „Pusti me da otrčim i javim caru da ga je Gospod izbavio iz ruku njegovih neprijatelja.“<verse eid="2SA 18:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="2SA 18:20"/>Joav mu reče: „Danas nećeš biti glasnik dobre vesti. Učinićeš to neki drugi dan, ali danas nećeš javiti dobru vest, jer je carev sin poginuo.“<verse eid="2SA 18:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="2SA 18:21"/>Zatim Joav reče Kušaninu: „Idi i javi caru što si video.“ Kušanin se pokloni Joavu i otrča.<verse eid="2SA 18:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="2SA 18:22"/>Ali Ahimas, sin Sadokov, opet reče Joavu: „Bilo kako bilo, pusti me da i ja otrčim za Kušaninom.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 18:22">Joav mu reče: „Zašto da trčiš, sinko, kad ti dobra vest neće doneti nagradu?“<verse eid="2SA 18:22"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="2SA 18:23"/>„Bilo kako bilo, pusti me da otrčim.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 18:23">Joav mu reče: „Hajde, trči!“ Ahimas otrča preko ravnice i preteče Kušanina.<verse eid="2SA 18:23"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="24" style="v" sid="2SA 18:24"/>A David je baš sedeo među dvojim gradskim vratima. Tada je stražar, koji je bio na krovu vrata, podigao pogled i ugledao nekog čoveka kako trči. <verse eid="2SA 18:24"/><verse number="25" style="v" sid="2SA 18:25"/>Stražar je viknuo i javio caru. Car reče: „Ako je sam, onda nosi dobru vest.“ Dok se čovek približavao, <verse eid="2SA 18:25"/><verse number="26" style="v" sid="2SA 18:26"/>stražar je video drugog čoveka kako trči, pa je pozvao čuvara na vratima, rekavši: „Evo, još jedan čovek trči!“</para>
  <para style="p" vid="2SA 18:26">Car reče: „I on nosi dobru vest.“<verse eid="2SA 18:26"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="27" style="v" sid="2SA 18:27"/>Stražar reče: „Vidim da onaj prvi trči kao Ahimas, Sadokov sin.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 18:27">Car reče: „On je dobar čovek i dolazi sa dobrom vešću.“<verse eid="2SA 18:27"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="28" style="v" sid="2SA 18:28"/>Ahimas pozva i reče caru: „Dobro je!“ Zatim se poklonio caru licem do zemlje i rekao: „Neka je blagosloven Gospod, Bog tvoj, koji je zaustavio ljude što su digli ruku na moga gospodara cara.“<verse eid="2SA 18:28"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="29" style="v" sid="2SA 18:29"/>Car upita: „Da li je mladić Avesalom dobro?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 18:29">Ahimas odgovori: „Video sam veliko komešanje kad me je carev sluga Joav slao, ali nisam video šta je bilo.“<verse eid="2SA 18:29"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="30" style="v" sid="2SA 18:30"/>Car reče: „Pomeri se tamo u stranu.“ On se pomerio u stranu, pa je stajao.<verse eid="2SA 18:30"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="31" style="v" sid="2SA 18:31"/>Tada je došao Kušanin i rekao: „Dobra vest za moga gospodara cara! Jer, danas te je Gospod izbavio iz ruku svih koji su se digli protiv tebe!“<verse eid="2SA 18:31"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="32" style="v" sid="2SA 18:32"/>Tada car upita Kušanina: „Da li je dobro mladić Avesalom?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 18:32">Kušanin odgovori: „Neka neprijatelji moga gospodara cara, i svi koji se dižu protiv tebe da ti naude prođu kao taj mladić.“<verse eid="2SA 18:32"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="33" style="v" sid="2SA 18:33"/>Na to car zadrhta i ode u gornju sobu nad gradskim vratima i briznu u plač. Išao je i govorio: „Sine moj Avesalome, sine moj, sine moj Avesalome! O, da sam ja umro umesto tebe! Avesalome, sine moj, sine moj!“<verse eid="2SA 18:33"/></para>
  <chapter eid="2SA 18"/>
  <chapter number="19" style="c" sid="2SA 19"/>
  <para style="s1">David žali za Avesalomom</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 19:1"/>Joavu su javili: „Eno, car plače i tuguje za Avesalomom!“ <verse eid="2SA 19:1"/><verse number="2" style="v" sid="2SA 19:2"/>Tako se pobeda toga dana pretvorila u žalost za sav narod, jer je narod čuo da car tuguje za svojim sinom. <verse eid="2SA 19:2"/><verse number="3" style="v" sid="2SA 19:3"/>Tog dana se narod ušunjao u grad, kao narod koji se posramljeno ušunja kad pobegne iz bitke. <verse eid="2SA 19:3"/><verse number="4" style="v" sid="2SA 19:4"/>A car je pokrio svoje lice plačući na glas: „Avesalome, sine moj! Avesalome, sine moj, sine moj, sine moj!“<verse eid="2SA 19:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 19:5"/>Tada je Joav došao caru u kuću i rekao mu: „Danas si osramotio svoje sluge koje su spasle život tebi, tvojim sinovima i ćerkama, i tvojim ženama i inočama, <verse eid="2SA 19:5"/><verse number="6" style="v" sid="2SA 19:6"/>pošto voliš one koji te mrze i mrziš one koji te vole. Danas si javno pokazao da ti nije stalo ni do vojvoda ni do slugu, jer danas vidim da bi ti bilo drago da je Avesalom ostao živ, a da smo svi mi mrtvi. <verse eid="2SA 19:6"/><verse number="7" style="v" sid="2SA 19:7"/>A sad ustani i idi i obrati se ljubazno svojim slugama, jer zaklinjem se Gospodom: ako ne izađeš, ni jedan čovek neće ostati s tobom ove noći, pa će ova nevolja biti gora od svake koja te je zadesila od tvoje mladosti do sada.“<verse eid="2SA 19:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="2SA 19:8"/>Tada je car ustao i seo kod gradskih vrata. Kad su narodu javili: „Car sedi kod gradskih vrata“, sav je narod došao pred cara.</para>
  <para style="p" vid="2SA 19:8">Izrailjci su, pak, pobegli svojim kućama.<verse eid="2SA 19:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 19:9"/>A sav narod se raspravljao po svim Izrailjevim plemenima, govoreći: „Car nas je izbavio iz ruku naših neprijatelja i spasao nas iz ruku Filistejaca, a sada je morao da pobegne iz zemlje od Avesaloma. <verse eid="2SA 19:9"/><verse number="10" style="v" sid="2SA 19:10"/>Ali Avesalom, koga smo pomazali da vlada nad nama, je poginuo u bici. Stoga, zašto ništa ne preduzimate da vratite cara?“<verse eid="2SA 19:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 19:11"/>Tada je car David poslao poruku sveštenicima Sadoku i Avijataru: „Recite Judinim starešinama: ’Zašto da vi budete poslednji koji će vratiti cara u njegovu kuću?’ – Naime, ono što se govorilo po svem Izrailju je došlo do cara u njegovu kuću – <verse eid="2SA 19:11"/><verse number="12" style="v" sid="2SA 19:12"/>Jer, vi ste moja braća, moja krv i meso. Zašto da budete poslednji koji će vratiti cara? <verse eid="2SA 19:12"/><verse number="13" style="v" sid="2SA 19:13"/>A Amasi recite: ’Zar ti nisi moja krv i meso? Neka mi Gospod tako učini i neka još doda, ako doživotno ne budeš vojvoda moje vojske umesto Joava!’“<verse eid="2SA 19:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="2SA 19:14"/>Tako je zadobio srca svih Judejaca kao jednog čoveka, pa su poslali caru poruku: „Vrati se i ti i tvoje sluge.“ <verse eid="2SA 19:14"/><verse number="15" style="v" sid="2SA 19:15"/>Tada se car vratio i došao do Jordana, a Judejci su došli u Galgal da se sretnu s carem i da ga prevedu preko Jordana.<verse eid="2SA 19:15"/></para>
  <para style="s1">Davidov povratak u Jerusalim</para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="2SA 19:16"/>Tada je Semaj, sin Girin, Venijaminovac iz Vaurima, zajedno sa ljudima iz Jude, pohitao caru u susret. <verse eid="2SA 19:16"/><verse number="17" style="v" sid="2SA 19:17"/>S njim je bilo hiljadu ljudi iz Venijaminovog plemena, kao i Siva, sluga iz Saulovog doma sa svojih petnaest sinova i dvadeset slugu. Oni su došli do Jordana pred cara. <verse eid="2SA 19:17"/><verse number="18" style="v" sid="2SA 19:18"/>Dok su prevodili carev dom da ga dovedu, i da čini što mu se čini dobro, Semaj, sin Girin, pade ničice pred carem baš kad je ovaj trebalo da pređe preko Jordana. <verse eid="2SA 19:18"/><verse number="19" style="v" sid="2SA 19:19"/>Semaj reče caru: „Neka me moj gospodar ne drži krivim, i neka ne pamti kako je tvoj sluga skrivio protiv tebe onoga dana kad je moj gospodar car izašao iz Jerusalima; neka moj gospodar ne uzme to k srcu. <verse eid="2SA 19:19"/><verse number="20" style="v" sid="2SA 19:20"/>Jer tvoj sluga zna da je skrivio. Ali, eto, ja sam, od sveg doma Josifovog, prvi došao da dočekam mog gospodara cara.“<verse eid="2SA 19:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="2SA 19:21"/>Avisaj, sin Serujin, reče: „Zar ne bi trebalo da Semaj bude pogubljen zbog toga, pošto je proklinjao Gospodnjeg pomazanika?“<verse eid="2SA 19:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="2SA 19:22"/>Ali David reče: „Šta ja imam s vama, sinovi Serujini, te mi se danas protivite? Zar danas da neko bude pogubljen u Izrailju? Zar ne znam da sam danas car nad Izrailjem?“<verse eid="2SA 19:22"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="2SA 19:23"/>Car reče Semaju: „Nećeš biti pogubljen.“ I zakle mu se car.<verse eid="2SA 19:23"/></para>
  <para style="s1">Susret Mefivosteja i cara</para>
  <para style="p">
    <verse number="24" style="v" sid="2SA 19:24"/>Tako je i Saulov sin Mefivostej sišao da dočeka cara. On se nije brinuo za svoje noge, nije podrezivao bradu, niti je prao svoju odeću od dana kad je car otišao do dana kad se vratio u miru. <verse eid="2SA 19:24"/><verse number="25" style="v" sid="2SA 19:25"/>Kad je došao iz Jerusalima da dočeka cara, car mu reče: „Zašto nisi pošao sa mnom, Mefivosteju?“<verse eid="2SA 19:25"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="26" style="v" sid="2SA 19:26"/>On odgovori: „Gospodaru moj, care, moj sluga me je obmanuo, jer tvoj mu je sluga rekao: ’Osedlaj mi magarca, da ga uzjašem i pođem sa carom’, jer je tvoj sluga hrom. <verse eid="2SA 19:26"/><verse number="27" style="v" sid="2SA 19:27"/>A on je ocrnio tvoga slugu pred mojim gospodarem carem. Ali moj gospodar car je kao Anđeo Božiji; uradi kako ti se čini dobro. <verse eid="2SA 19:27"/><verse number="28" style="v" sid="2SA 19:28"/>Jer sav dom moga oca nije zaslužio ništa drugo osim smrti od moga gospodara cara. Ipak, ti si posadio svoga slugu među one koji jedu za tvojim stolom. Kakvo onda pravo imam da još nešto tražim od cara?“<verse eid="2SA 19:28"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="29" style="v" sid="2SA 19:29"/>Car odgovori: „Zašto i dalje trošiš reči? Određujem da ti i Siva podelite zemlju među sobom.“<verse eid="2SA 19:29"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="30" style="v" sid="2SA 19:30"/>Mefivostej reče caru: „Neka uzme sve, samo kad se moj gospodar car vratio u miru u svoj dom!“<verse eid="2SA 19:30"/></para>
  <para style="s1">Davidova naklonost prema Varzelaju</para>
  <para style="p">
    <verse number="31" style="v" sid="2SA 19:31"/>Varzelaj Galađanin dođe iz Rogelima i pređe preko Jordana s carem, da ga isprati kod Jordana. <verse eid="2SA 19:31"/><verse number="32" style="v" sid="2SA 19:32"/>Varzelaj je bio veoma star; bilo mu je osamdeset godina. On je snabdevao cara hranom, dok je car boravio u Mahanajimu; bio je, naime, veoma bogat čovek.<verse eid="2SA 19:32"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="33" style="v" sid="2SA 19:33"/>Car reče Varzelaju: „Pređi sa mnom, a ja ću se starati o tebi kod sebe u Jerusalimu.“ <verse eid="2SA 19:33"/><verse number="34" style="v" sid="2SA 19:34"/>Varzelaj odgovori caru: „Koliko mi je još dana ostalo da živim, da bih išao s carom u Jerusalim? <verse eid="2SA 19:34"/><verse number="35" style="v" sid="2SA 19:35"/>Danas mi je osamdeset godina. Znam li još šta je dobro a šta loše? Može li tvoj sluga osetiti ukus onoga što jede i pije? Može li još slušati glas pevača i pevačica? Zašto da tvoj sluga još bude na teretu svome gospodaru caru? <verse eid="2SA 19:35"/><verse number="36" style="v" sid="2SA 19:36"/>Tvoj će sluga poći s carem malo dalje od Jordana. Zašto car hoće da me nagradi ovakvom nagradom? <verse eid="2SA 19:36"/><verse number="37" style="v" sid="2SA 19:37"/>Dopusti svome sluzi da se vrati i umre u svom gradu gde je grob moga oca i moje majke. Ali, evo, tu je tvoj sluga Himam; neka on pređe s mojim gospodarem carem. Uradi za njega što ti se čini dobro.“<verse eid="2SA 19:37"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="38" style="v" sid="2SA 19:38"/>Car reče: „Neka onda Himam pođe sa mnom, a ja ću učiniti za njega što se tebi bude činilo dobro; što god želiš, ja ću to učiniti za njega.“<verse eid="2SA 19:38"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="39" style="v" sid="2SA 19:39"/>Zatim je sav narod prešao preko Jordana. Nakon što je car prešao na drugu stranu, poljubio je Varzelaja i blagoslovio ga, pa se ovaj vratio u svoje mesto.<verse eid="2SA 19:39"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="40" style="v" sid="2SA 19:40"/>Kad je car prešao u Galgal, s njim je prešao i Himam. S carem je prešao sav Judin narod i polovina izrailjskog naroda.<verse eid="2SA 19:40"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="41" style="v" sid="2SA 19:41"/>Zatim su i svi Izrailjci došli k caru i rekli mu: „Zašto su te naša braća Judejci ukrali i preveli preko Jordana, i cara i sve Davidove ljude?“<verse eid="2SA 19:41"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="42" style="v" sid="2SA 19:42"/>Svi Judejci odgovoriše Izrailjcima na to: „Zato što nam je car rod. Zašto se ljutite zbog toga? Jesmo li jeli od careve hrane? Da li nam je šta darovao?“<verse eid="2SA 19:42"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="43" style="v" sid="2SA 19:43"/>Izrailjci odgovoriše Judejcima: „Mi imamo deset delova u cara, te imamo više prava na Davida od vas. Zašto nas onda prezirete? Nismo li baš mi prvi predložili da vratimo našeg cara?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 19:43">Ipak, reči Judejaca su bile teže od reči Izrailjaca.<verse eid="2SA 19:43"/></para>
  <chapter eid="2SA 19"/>
  <chapter number="20" style="c" sid="2SA 20"/>
  <para style="s1">Sevina pobuna</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 20:1"/>Tamo se zadesila neka ništarija, po imenu Seva, sin Vihrijev, Venijaminovac. On je zatrubio u rog i rekao:</para>
  <para style="q1" vid="2SA 20:1">„Nemamo mi udela sa Davidom!</para>
  <para style="q2" vid="2SA 20:1">Nema nama nasledstva sa sinom Jesejevim!</para>
  <para style="q1" vid="2SA 20:1">Svaki u svoj šator, Izrailju!“<verse eid="2SA 20:1"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="2" style="v" sid="2SA 20:2"/>Tada su svi Izrailjci odstupili od Davida i pošli za Sevom, Vihrijevim sinom. A Judejci su verno sledili svog cara od Jordana do Jerusalima.<verse eid="2SA 20:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="2SA 20:3"/>Kad je David došao svojoj kući u Jerusalim, car je uzeo svojih deset inoča koje je ostavio da čuvaju dvor i odveo ih u jednu kuću pod stražom. On se starao za njih, ali sa njima nije spavao. One su ostale zatvorene do dana svoje smrti, živeći kao udovice.<verse eid="2SA 20:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 20:4"/>Car reče Amasi: „Okupi mi Judejce za tri dana, a i ti budi ovde.“ <verse eid="2SA 20:4"/><verse number="5" style="v" sid="2SA 20:5"/>Amasa ode i okupi Judu, ali mu je uzelo duže od roka koji mu je dao car.<verse eid="2SA 20:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="2SA 20:6"/>David reče Avisaju: „Sada će nam Seva, sin Vihrijev, naneti više zla nego Avesalom. Zato uzmi sluge svoga gospodara i kreni u poteru za njim, da ne bi našao sebi utvrđene gradove i umakao nam.“ <verse eid="2SA 20:6"/><verse number="7" style="v" sid="2SA 20:7"/>Joavovi ljudi zajedno sa Herećanima i Felećanima, i svim ratnicima, krenu za njim. Napustili su Jerusalim i dali se u potragu za Sevom, sinom Vihrijevim.<verse eid="2SA 20:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="2SA 20:8"/>Kad su bili kod velikog kamena u Gavaonu, Amasa dođe pred njih. Joav je na sebi nosio bojnu odeću, a uz bok mu je bio pripasan mač u koricama. Ali kad je pošao, mač je ispao.<verse eid="2SA 20:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 20:9"/>Joav reče Amasi: „Je li sve kako treba, brate moj?“ Joav uze Amasu desnom rukom za bradu da ga poljubi. <verse eid="2SA 20:9"/><verse number="10" style="v" sid="2SA 20:10"/>Amasa se nije obazreo na mač u Joavovoj ruci; Joav mu zari mač u stomak, tako da mu se utroba prosula na zemlju. Nije bilo potrebe da ga udari dvaput; na mestu je ostao mrtav. A Joav i njegov brat Avisaj su nastavili poteru za Sevom, sinom Vihrijevim.<verse eid="2SA 20:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 20:11"/>Jedan od Joavovih ljudi je stao kod Amasinog tela i rekao: „Ko je uz Joava i Davida, neka ide za Joavom!“ <verse eid="2SA 20:11"/><verse number="12" style="v" sid="2SA 20:12"/>A Amasa je ležao u svojoj krvi nasred puta. Kad je čovek video da se sav narod zaustavlja, odvukao je Amasu s puta u polje i pokrio ga plaštom; video je da će se zaustaviti svako ko prođe. <verse eid="2SA 20:12"/><verse number="13" style="v" sid="2SA 20:13"/>Pošto su Amasu sklonili s puta, svi ljudi su krenuli za Joavom da gone Sevu, sina Vihrijevog.<verse eid="2SA 20:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="2SA 20:14"/>On je prošao kroz sva izrailjska plemena sve do Avel Vet-Mahe. Okupili su se i svi Virani i pošli za njim. <verse eid="2SA 20:14"/><verse number="15" style="v" sid="2SA 20:15"/>Kad je sav narod sa Joavom došao, opkolili su ga u Avel Vet-Mahi. Podigli su nasip koji je stajao oko grada.</para>
  <para style="p" vid="2SA 20:15">Dok su potkopavali zid da ga sruše, <verse eid="2SA 20:15"/><verse number="16" style="v" sid="2SA 20:16"/>jedna mudra žena pozva iz grada: „Čujte! Čujte! Recite Joavu: ’Primakni se ovamo da razgovaram s tobom.’“ <verse eid="2SA 20:16"/><verse number="17" style="v" sid="2SA 20:17"/>Kad joj se Joav primakao, žena je rekla: „Jesi li ti Joav?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 20:17">On odgovori: „Jesam.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 20:17">Ona mu reče: „Poslušaj reči svoje sluškinje.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 20:17">On reče: „Slušam.“<verse eid="2SA 20:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="2SA 20:18"/>Ona reče: „Nekada su govorili: ’Neka traže savet u Avelu’, i tako bi završili stvar. <verse eid="2SA 20:18"/><verse number="19" style="v" sid="2SA 20:19"/>Mi smo miroljubivi i odani u Izrailju. Zašto tražiš da uništiš grad, koji je jedan od najvažnijih gradova u Izrailju? Zašto hoćeš da proždereš nasledstvo Gospodnje?“<verse eid="2SA 20:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="2SA 20:20"/>Joav odgovori: „Daleko bilo! Daleko bilo od mene da ga prožderem ili uništim! <verse eid="2SA 20:20"/><verse number="21" style="v" sid="2SA 20:21"/>Nije reč o tome, već o čoveku iz Jefremove gore, po imenu Seva, sinu Vihrijevom, koji je podigao ruku na cara Davida. Izručite samo njega i ja ću se povući iz grada.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 20:21">Žena odgovori Joavu: „Evo, biće ti bačena njegova glava preko zida.“<verse eid="2SA 20:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="2SA 20:22"/>Žena dođe k svemu narodu sa svojim mudrim predlogom. Tako su odsekli glavu Sevi, sinu Vihrijevom, i bacili je Joavu. Tada je Joav zatrubio u rog, pa su se svi razišli od grada svojim kućama, a on se vratio caru u Jerusalim.<verse eid="2SA 20:22"/></para>
  <para style="s1">Davidovi zvaničnici</para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="2SA 20:23"/>Joav je bio nad svom izrailjskom vojskom, a Venaja, sin Jodajev, je bio nad Herećanima i Felećanima. <verse eid="2SA 20:23"/><verse number="24" style="v" sid="2SA 20:24"/>Adoram je bio nad prisilnim radom, a Josafat, sin Ahiludov, je bio dvorski savetnik. <verse eid="2SA 20:24"/><verse number="25" style="v" sid="2SA 20:25"/>Seva je bio pisar a Sadok i Avijatar su bili sveštenici. <verse eid="2SA 20:25"/><verse number="26" style="v" sid="2SA 20:26"/>Ira Jairanin je, takođe, bio Davidov sveštenik.<verse eid="2SA 20:26"/></para>
  <chapter eid="2SA 20"/>
  <chapter number="21" style="c" sid="2SA 21"/>
  <para style="s1">David osvećuje Gavaonjane</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 21:1"/>U Davidovo vreme bila je glad tri godine zaredom. David je tražio lice Gospodnje i Gospod reče: „Na Saulu i njegovom domu leži krivica za prolivenu krv, jer je pogubio Gavaonjane.“<verse eid="2SA 21:1"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="2" style="v" sid="2SA 21:2"/>Car je pozvao Gavaonjane i govorio s njima. A Gavaonjani nisu Izrailjci, nego preostali potomci Amorejaca, kojima su se Izrailjci obavezali zakletvom. U svojoj revnosti za Izrailj i Judu, Saul je nastojao da ih istrebi. <verse eid="2SA 21:2"/><verse number="3" style="v" sid="2SA 21:3"/>David reče Gavaonjanima: „Šta mogu da učinim za vas? Čime da vas otkupim da biste blagoslovili nasledstvo Gospodnje?“<verse eid="2SA 21:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 21:4"/>Gavaonjani mu odgovoriše: „Ne tražimo ni srebro ni zlato od Saula i njegovog doma, niti tražimo da se iko pogubi u Izrailju.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 21:4">David reče: „Što god kažete, ja ću to učiniti za vas.“<verse eid="2SA 21:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 21:5"/>Oni odgovoriše caru: „Od čoveka koji nas je zatirao i koji je naumio da nas uništi, da se ne održimo nigde u Izrailju – <verse eid="2SA 21:5"/><verse number="6" style="v" sid="2SA 21:6"/>neka nam se preda sedam od njegovih sinova da ih raskomadamo pred Gospodom u Gavaji Saula, izabranika Gospodnjeg.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 21:6">Car reče: „Predaću ih.“<verse eid="2SA 21:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="2SA 21:7"/>Ipak, car je poštedeo Mefivosteja, sina Saulovog sina Jonatana, zbog zakletve koju su David i Jonatan položili jedan drugom pred Gospodom. <verse eid="2SA 21:7"/><verse number="8" style="v" sid="2SA 21:8"/>Car uze Armonija i Mefivosteja, dva sina Resfe, ćerke Aje, koje je rodila Saulu, i pet sinova Saulove ćerke Merave<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">21,8 </char><char style="ft" closed="false">U većini jevrejskih tekstova i u prepisima Septuaginte stoji </char><char style="fqa" closed="false">Mihala</char><char style="ft" closed="false">. Međutim, Mihala je bila mlađa Saulova ćerka koja nije imala dece. Zato se većina prevoda odlučuje za </char><char style="fqa" closed="false">Merava </char><char style="ft" closed="false">– koja je bila Saulova starija ćerka – prema dva jevrejska teksta i sirijskom tekstu. To odgovara tekstu <char style="xt"><ref loc="1SA 18:19">1. Sam 18,19</ref></char>, jer je Merava bila Adrilova žena.</char></note>, koje je rodila Adrilu, sinu Varzelaja Meolaćanina, <verse eid="2SA 21:8"/><verse number="9" style="v" sid="2SA 21:9"/>i predade ih u ruke Gavaonjana. Oni su ih raskomadali na gori pred Gospodom. Sva sedmorica su stradali zajedno. Bili su pogubljeni u prvim danima žetve, na početku žetve ječma.<verse eid="2SA 21:9"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="2SA 21:10"/>Tada je Resfa, ćerka Ajina, uzela vreću od kostreti i prostrla je za sebe na steni, od početka žetve<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">21,10 </char><char style="ft" closed="false">Od aprila do septembra ili oktobra, do sezone kiša.</char></note>, sve dok kiša s neba nije pala na njih. Ona nije dala da ptice nebeske dolaze na njih danju, ni zveri poljske noću. <verse eid="2SA 21:10"/><verse number="11" style="v" sid="2SA 21:11"/>Kad su Davidu javili šta je uradila Ajina ćerka Resfa, Saulova inoča, <verse eid="2SA 21:11"/><verse number="12" style="v" sid="2SA 21:12"/>on je otišao i uzeo Saulove kosti i kosti njegovog sina Jonatana od meštana Javis-Galada, koje su ukrali s glavnog trga u Vet-Sanu; njih su Filistejci obesili tamo onog dana kad su ubili Saula na Gelvuji. <verse eid="2SA 21:12"/><verse number="13" style="v" sid="2SA 21:13"/>David je odneo odande Saulove kosti i kosti njegovog sina Jonatana, i združio ih s kostima raskomadanih.<verse eid="2SA 21:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="2SA 21:14"/>Zatim je sahranio Saulove kosti i kosti njegovog sina Jonatana u Venijaminovom području, u Seli, u grobu njegovog oca Kisa. Pošto su uradili sve što je car zapovedio, Bog se smilovao zemlji.<verse eid="2SA 21:14"/></para>
  <para style="s1">Davidovi vojni pohodi</para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="2SA 21:15"/>A kada je opet izbio rat Filistejaca sa Izrailjem, David i njegove sluge s njim, su otišli dole i stupili u boj s Filistejcima. David je bio iscrpljen. <verse eid="2SA 21:15"/><verse number="16" style="v" sid="2SA 21:16"/>A Jesvi-Venov, jedan od potomaka Rafajevih, imao je koplje teško tri stotine šekela<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">21,16 </char><char style="ft" closed="false">Oko 3,5 kg.</char></note> bronze. Imao je i novi mač, i govorio je kako će ubiti Davida. <verse eid="2SA 21:16"/><verse number="17" style="v" sid="2SA 21:17"/>Ali Davidu priteče u pomoć Avisaj, sin Serujin, koji navali na Filistejca i ubi ga. Tada su se Davidovi ljudi zakleli: „Nećeš više izlaziti s nama u boj, da se ne ugasi svetiljka Izrailju.“<verse eid="2SA 21:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="2SA 21:18"/>Posle toga je opet izbio rat s Filistejcima u Govu. Tada je Sivehaj Husaćanin ubio Safa, koji je bio Rafajev potomak.<verse eid="2SA 21:18"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="19" style="v" sid="2SA 21:19"/>Zatim je opet izbio rat sa Filistejcima u Govu. Tada je Elhanan, sin Jare-Oregimova, iz Vitlejema, ubio Golijata Gaćanina, kome je drška koplja bila kao tkalačko vratilo.<verse eid="2SA 21:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="2SA 21:20"/>Zatim je opet izbio rat u Gatu. Tu je bio neki čovek divovskog rasta, koji je imao šest prstiju na svakoj ruci, i šest prstiju na svakoj nozi, ukupno dvadeset četiri prsta. I on je bio Rafajev potomak. <verse eid="2SA 21:20"/><verse number="21" style="v" sid="2SA 21:21"/>On je vređao Izrailj, ali ga je ubio Jonatan, sin Davidovog brata Šime.<verse eid="2SA 21:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="2SA 21:22"/>Ta četvorica su bili potomci Rafaja iz Gata, a poginuli su od ruke Davida i njegovih slugu.<verse eid="2SA 21:22"/></para>
  <chapter eid="2SA 21"/>
  <chapter number="22" style="c" sid="2SA 22"/>
  <para style="s1">Davidova pobednička pesma</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 22:1"/>David je ispevao Gospodu reči ove pesme onoga dana kada ga je Gospod izbavio iz ruku svih njegovih neprijatelja i iz Saulove ruke. <verse eid="2SA 22:1"/><verse number="2" style="v" sid="2SA 22:2"/>Rekao je:</para>
  <para style="q1" vid="2SA 22:2">Gospode, steno moja,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:2">tvrđavo moja, izbavitelju moj.<verse eid="2SA 22:2"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="3" style="v" sid="2SA 22:3"/>Moj Bog je meni stena,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:3">gde zaklon nalazim.</para>
  <para style="q1" vid="2SA 22:3">Štite moj, rože mog spasenja,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:3">zaklone moj, utočište moje!</para>
  <para style="q1" vid="2SA 22:3">Od nasilja ti me izbavljaš.<verse eid="2SA 22:3"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="q1">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 22:4"/>Prizvaću Gospoda slave predostojnog,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:4">i on će me spasti od mojih dušmana.<verse eid="2SA 22:4"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 22:5"/>Jer, smrtni me talasi okružiše,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:5">užasnut sam razornim rekama.<verse eid="2SA 22:5"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="6" style="v" sid="2SA 22:6"/>Užad su me Sveta mrtvih opkolila,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:6">smrt me vreba sa svojim zamkama.<verse eid="2SA 22:6"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="q1">
    <verse number="7" style="v" sid="2SA 22:7"/>U nevolji zavapih Gospodu,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:7">i povikah ka Bogu svojemu.</para>
  <para style="q1" vid="2SA 22:7">Iz svog hrama glas je moj čuo,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:7">moj vapaj stiže do njegovih ušiju.<verse eid="2SA 22:7"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="8" style="v" sid="2SA 22:8"/>Tad se zemlja uzdrma, zatrese,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:8">zadrhtaše temelji nebeski,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:8">stresoše se zbog njegovog gneva.<verse eid="2SA 22:8"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 22:9"/>Dim se diže njemu iz nozdrva,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:9">oganj plamti iz njegovih usta,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:9">žar ugljeni iz njega izbija.<verse eid="2SA 22:9"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="10" style="v" sid="2SA 22:10"/>On nebesa presavi i siđe,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:10">pod nogama gusta mu je tama.<verse eid="2SA 22:10"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 22:11"/>Heruvima uzjaha, polete,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:11">i zaplovi na krilima vetra.<verse eid="2SA 22:11"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="12" style="v" sid="2SA 22:12"/>Od tame načini oko sebe šator,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:12">od oblaka tamnih, od zborišta voda.<verse eid="2SA 22:12"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="13" style="v" sid="2SA 22:13"/>Od sjaja pred njim ugalj užareni bljuju.<verse eid="2SA 22:13"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="14" style="v" sid="2SA 22:14"/>Tada Gospod zagrme s nebesa,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:14">razleže se glas Svevišnjega.<verse eid="2SA 22:14"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="15" style="v" sid="2SA 22:15"/>Strele odape i dušmane rasu,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:15">bljesnu munjom, smete ih i razbi.<verse eid="2SA 22:15"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="16" style="v" sid="2SA 22:16"/>Kad je Gospod počeo da kara,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:16">kad mu dah iz nozdrva planu,</para>
  <para style="q1" vid="2SA 22:16">doline se morske pokazaše,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:16">otkriše se temelji sveta.<verse eid="2SA 22:16"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="q1">
    <verse number="17" style="v" sid="2SA 22:17"/>Ruku pruži sa visina, dohvati me,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:17">iz voda me moćnih izvuče,<verse eid="2SA 22:17"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="18" style="v" sid="2SA 22:18"/>od moćnog me izbavi dušmana,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:18">od onih jačih što me mrze.<verse eid="2SA 22:18"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="19" style="v" sid="2SA 22:19"/>Navališe na mene u dan moje muke,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:19">ali Gospod mi je bio oslonac.<verse eid="2SA 22:19"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="20" style="v" sid="2SA 22:20"/>Izvede me na prostrano mesto,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:20">izbavi me jer sam mu po volji.<verse eid="2SA 22:20"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="q1">
    <verse number="21" style="v" sid="2SA 22:21"/>Gospod mi po pravdi mojoj plati,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:21">nagradi mi čistoću ruku mojih,<verse eid="2SA 22:21"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="22" style="v" sid="2SA 22:22"/>jer puteve Gospodnje sačuvah;</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:22">Bogu svome ja nisam skrivio.<verse eid="2SA 22:22"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="23" style="v" sid="2SA 22:23"/>Sudovi njegovi svi su mi pred očima,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:23">od odredbi njegovih odvratio se nisam.<verse eid="2SA 22:23"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="24" style="v" sid="2SA 22:24"/>Pred njim sam ja bio besprekoran,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:24">sačuvao sam sebe od krivice,<verse eid="2SA 22:24"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="25" style="v" sid="2SA 22:25"/>po pravdi me je mojoj Gospod nagradio,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:25">moja mu je nedužnost pred očima.<verse eid="2SA 22:25"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="q1">
    <verse number="26" style="v" sid="2SA 22:26"/>Ti vernima iskazuješ vernost,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:26">besprekornima uzvraćaš poštenjem.<verse eid="2SA 22:26"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="27" style="v" sid="2SA 22:27"/>S čistima ti postupaš čisto,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:27">a s opakima postupaš lukavo.<verse eid="2SA 22:27"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="28" style="v" sid="2SA 22:28"/>Ti izbavljaš krotak narod,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:28">a uznosite gledaš da oboriš.<verse eid="2SA 22:28"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="29" style="v" sid="2SA 22:29"/>Jer ti si mi svetiljka, Gospode,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:29">Gospod moju tamu rasvetljuje.<verse eid="2SA 22:29"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="30" style="v" sid="2SA 22:30"/>Jer sa tobom ja razbijam četu,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:30">s Bogom mojim preskačem zidine.<verse eid="2SA 22:30"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="q1">
    <verse number="31" style="v" sid="2SA 22:31"/>Put je Božiji besprekoran,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:31">reč je Gospodnja u vatri prekaljena;</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:31">štit je svima što u njemu utočište traže.<verse eid="2SA 22:31"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="32" style="v" sid="2SA 22:32"/>Jer ko je Bog osim Gospoda?</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:32">Ko je stena osim našeg Boga?<verse eid="2SA 22:32"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="33" style="v" sid="2SA 22:33"/>On je Bog, tvrđava moja jaka;</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:33">on put moj čini besprekornim.<verse eid="2SA 22:33"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="34" style="v" sid="2SA 22:34"/>Dade mi noge hitre ko u košute,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:34">postavi me čvrsto na visine.<verse eid="2SA 22:34"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="35" style="v" sid="2SA 22:35"/>Ruke moje uči vojevanju,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:35">da luk bronzani natežem mišicama.<verse eid="2SA 22:35"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="36" style="v" sid="2SA 22:36"/>Ti mi daješ štit spasenja svoga,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:36">tvoj odaziv čini me velikim.<verse eid="2SA 22:36"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="37" style="v" sid="2SA 22:37"/>Širiš tlo pod korakom mojim,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:37">da mi noge ne bi posrnule.<verse eid="2SA 22:37"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="q1">
    <verse number="38" style="v" sid="2SA 22:38"/>Dušmane svoje gonim i tamanim,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:38">ne vraćam se dok ih ne dokrajčim.<verse eid="2SA 22:38"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="39" style="v" sid="2SA 22:39"/>Zatirem ih, razbijam, i neće se dići,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:39">i padaju pod moje noge.<verse eid="2SA 22:39"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="40" style="v" sid="2SA 22:40"/>Ti me opremaš snagom za bitku,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:40">i obaraš poda mnom moje protivnike.<verse eid="2SA 22:40"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="41" style="v" sid="2SA 22:41"/>Ti učini da dušmani moji</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:41">rep svoj podviju preda mnom,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:41">da mrzitelje svoje iskorenim.<verse eid="2SA 22:41"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="42" style="v" sid="2SA 22:42"/>Pogledaše, ali im spasa nema niotkuda;</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:42">Gospodu <char style="add">zavapiše</char>, ali on im ne odgovara.<verse eid="2SA 22:42"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="43" style="v" sid="2SA 22:43"/>Izmrvih ih kao prah zemaljski,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:43">izgazih ih kao blato sa ulica.<verse eid="2SA 22:43"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="44" style="v" sid="2SA 22:44"/>Ti me izbavi od sukoba s mojim narodom,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:44">sačuvao si me za glavu pucima.</para>
  <para style="q1" vid="2SA 22:44">Narod koji nisam znao, taj mi narod služi.<verse eid="2SA 22:44"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="45" style="v" sid="2SA 22:45"/>Tuđinci mi laskaju,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:45">čim me čuju, oni me slušaju.<verse eid="2SA 22:45"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="46" style="v" sid="2SA 22:46"/>Tuđinci gube srčanost,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:46">iz svojih tvrđava izlaze drhćući.<verse eid="2SA 22:46"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="q1">
    <verse number="47" style="v" sid="2SA 22:47"/>Živeo Gospod! Blagoslovena bila stena moja!</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:47">Uzvišen bio Bog, stena moga spasenja!<verse eid="2SA 22:47"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="48" style="v" sid="2SA 22:48"/>To je Bog što me osvećuje,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:48">on obara narode poda mnom;<verse eid="2SA 22:48"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="49" style="v" sid="2SA 22:49"/>on me rešava mojih dušmana.</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:49">Nad mojim si me mrziteljima uzvisio,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:49">izbavio me od čoveka nasilnog.<verse eid="2SA 22:49"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="50" style="v" sid="2SA 22:50"/>Zato ću te hvaliti, Gospode, među pucima,</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:50">tvoje ću ime pesmom proslavljati.<verse eid="2SA 22:50"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="q1">
    <verse number="51" style="v" sid="2SA 22:51"/>Veliko spasenje daje svome caru;</para>
  <para style="q2" vid="2SA 22:51">iskazuje milost pomazaniku svome, Davidu,</para>
  <para style="q1" vid="2SA 22:51">i njegovom potomstvu doveka.<verse eid="2SA 22:51"/></para>
  <chapter eid="2SA 22"/>
  <chapter number="23" style="c" sid="2SA 23"/>
  <para style="s1">Davidove poslednje reči</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 23:1"/>Ovo su poslednje Davidove reči.</para>
  <para style="qm1" vid="2SA 23:1">„Govori David, sin Jesejev.</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 23:1">Govori čovek postavljen na visoko mesto,</para>
  <para style="qm1" vid="2SA 23:1">pomazanik Boga Jakovljevog,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 23:1">pevač pesama Izrailjevih.<verse eid="2SA 23:1"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="qm1">
    <verse number="2" style="v" sid="2SA 23:2"/>Duh Gospodnji govori preko mene,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 23:2">reč je njegova na mome jeziku.<verse eid="2SA 23:2"/></para>
  <para style="qm1">
    <verse number="3" style="v" sid="2SA 23:3"/>Bog Izrailjev progovori,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 23:3">Stena Izrailjeva reče o meni:</para>
  <para style="qm1" vid="2SA 23:3">’onaj što pravedno vlada nad ljudima,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 23:3">onaj što vlada u strahu Božijem,<verse eid="2SA 23:3"/></para>
  <para style="qm1">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 23:4"/>on je kao svetlost jutarnja,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 23:4">kao sunce u jutru bez oblaka,</para>
  <para style="qm1" vid="2SA 23:4">što svetluca u travi posle kiše.’<verse eid="2SA 23:4"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="qm1">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 23:5"/>Nije li takav moj dom sa Bogom?</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 23:5">Jer sa mnom je večni savez sklopio,</para>
  <para style="qm1" vid="2SA 23:5">uređen i čuvan u svemu.</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 23:5">Neće li on dati da moj uspeh nikne,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 23:5">i da svaka moja želja procveta?<verse eid="2SA 23:5"/></para>
  <para style="qm1">
    <verse number="6" style="v" sid="2SA 23:6"/>A ništarije su poput trnja što se baca,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 23:6">jer ga niko rukom ne dohvata.<verse eid="2SA 23:6"/></para>
  <para style="qm1">
    <verse number="7" style="v" sid="2SA 23:7"/>Dotiče se samo gvožđem ili drškom koplja,</para>
  <para style="qm2" vid="2SA 23:7">te se na mestu potpuno spaljuje.“<verse eid="2SA 23:7"/></para>
  <para style="s1">Davidovi junaci</para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="2SA 23:8"/>Ovo su imena Davidovih junaka: Josev-Vasevet, Tahkemonac, glavar trojice. On je jednom prilikom zavitlao kopljem i pobio odjednom osam stotina.<verse eid="2SA 23:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 23:9"/>Za njim je bio Eleazar, sin Dodov, sina Ahošova. On je bio jedan od trojice junaka koji su s Davidom jurišali na Filistejce okupljene za bitku. A Izrailjci su se povukli. <verse eid="2SA 23:9"/><verse number="10" style="v" sid="2SA 23:10"/>Tada se on digao i tukao Filistejce dok mu se ruka nije umorila, pa se tako ukočena stegla oko mača. Tog dana je Gospod izvojevao veliku pobedu. Zatim se narod vratio samo da pokupi plen.<verse eid="2SA 23:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 23:11"/>Za njim je bio Sama, sin Agejev, Araranin. Filistejci se skupiše u Lehiji, gde je bila njiva puna sočiva; a narod je pobegao od Filistejaca. <verse eid="2SA 23:11"/><verse number="12" style="v" sid="2SA 23:12"/>Ali on stane usred polja, odbrani ga i potuče Filistejce. Tako je Gospod izvojevao veliku pobedu.<verse eid="2SA 23:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="2SA 23:13"/>U vreme žetve, vodeća trojica među tridesetoricom dođu k Davidu u odolamsku pećinu, dok su Filistejci bili utaboreni u refaimskoj dolini. <verse eid="2SA 23:13"/><verse number="14" style="v" sid="2SA 23:14"/>Tada je David bio u tvrđavi, a u Vitlejemu je bio filistejski vojni tabor. <verse eid="2SA 23:14"/><verse number="15" style="v" sid="2SA 23:15"/>David željno reče: „E, kad bi me neko napojio vodom iz studenca što je kod vitlejemske kapije!“ <verse eid="2SA 23:15"/><verse number="16" style="v" sid="2SA 23:16"/>Tada se ona tri junaka probiju kroz filistejski tabor, izvuku vode iz studenca što je kod vitlejemske kapije, ponesu je i donesu Davidu. Ali David nije hteo da je pije, nego je izlio pred Gospodom. <verse eid="2SA 23:16"/><verse number="17" style="v" sid="2SA 23:17"/>Reče: „Ne daj, Gospode, da to učinim! Nije li to krv ljudi koji su otišli ne mareći za svoj život?“ Zato nije hteo da pije.</para>
  <para style="p" vid="2SA 23:17">To su učinila ta trojica junaka.<verse eid="2SA 23:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="2SA 23:18"/>Avisaj, Joavov brat, sin Serujin, je bio vodeći među trojicom. On je podigao koplje protiv tri stotine i pobio ih. Tako je sebi stekao ime među trojicom. <verse eid="2SA 23:18"/><verse number="19" style="v" sid="2SA 23:19"/>Pošto je bio najslavniji među tridesetoricom, postao im je zapovednik. Ipak, nije dostigao onu trojicu.<verse eid="2SA 23:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="2SA 23:20"/>I Venaja, sin Jodajev, iz Kavzeela. On je bio hrabar ratnik, koji je učinio velika dela. On je ubio dva sina Ariela, Moavca. A jednog snežnog dana je sišao u jamu i ubio lava. <verse eid="2SA 23:20"/><verse number="21" style="v" sid="2SA 23:21"/>Ubio je i nekog Egipćanina, gorostasa, koji je imao koplje u ruci. Venaja je izašao pred njega sa štapom, istrgao koplje iz Egipćaninove ruke i ubio ga njegovim kopljem. <verse eid="2SA 23:21"/><verse number="22" style="v" sid="2SA 23:22"/>Venaja, sin Jodajev, je učinio ove stvari, pa je tako stekao ime među trojicom junaka. <verse eid="2SA 23:22"/><verse number="23" style="v" sid="2SA 23:23"/>On je bio najslavniji među tridesetoricom, ali nije dostigao onu trojicu. David ga je postavio za zapovednika svoje telesne straže.<verse eid="2SA 23:23"/></para>
  <para style="b"/>
  <para style="li1">
    <verse number="24" style="v" sid="2SA 23:24"/>Među tridesetoricom su bili:</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:24">Joavov brat Asailo,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:24">Dodov sin Elhanan iz Vitlejema,<verse eid="2SA 23:24"/></para>
  <para style="li1">
    <verse number="25" style="v" sid="2SA 23:25"/>Šama Arođanin,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:25">Elika Arođanin,<verse eid="2SA 23:25"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="26" style="v" sid="2SA 23:26"/>Helis Falćanin,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:26">Ira, sin Ikisov, Tekujanin,<verse eid="2SA 23:26"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="27" style="v" sid="2SA 23:27"/>Aviezer Anatoćanin,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:27">Mevunej Husaćanin,<verse eid="2SA 23:27"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="28" style="v" sid="2SA 23:28"/>Salmon Ahošanin,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:28">Maraj Netofaćanin,<verse eid="2SA 23:28"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="29" style="v" sid="2SA 23:29"/>Helev, sin Vanin, Netofaćanin,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:29">Itaj, sin Rivajev, iz Gavaje Venijaminove,<verse eid="2SA 23:29"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="30" style="v" sid="2SA 23:30"/>Venaja Piratonjanin,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:30">Idaj iz doline Gasa.<verse eid="2SA 23:30"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="31" style="v" sid="2SA 23:31"/>Avi-Alvon Arvaćanin,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:31">Azmavet Varumljanin,<verse eid="2SA 23:31"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="32" style="v" sid="2SA 23:32"/>Elijava Salvonjanin,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:32">Jonatan, od sinova Jasinovih,<verse eid="2SA 23:32"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="33" style="v" sid="2SA 23:33"/>Šama Araranin,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:33">Ahijam, sin Saharov, Araranin,<verse eid="2SA 23:33"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="34" style="v" sid="2SA 23:34"/>Elifelet, sin Asveja Mahaćanina,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:34">Elijam, sin Ahitofela Gilonjanina,<verse eid="2SA 23:34"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="35" style="v" sid="2SA 23:35"/>Esro Karmilac,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:35">Farej Arvijanin,<verse eid="2SA 23:35"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="36" style="v" sid="2SA 23:36"/>Igal, sin Natanov, iz Sove,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:36">Vanija iz Gada,<verse eid="2SA 23:36"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="37" style="v" sid="2SA 23:37"/>Selek Amonac,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:37">Narej Viroćanin, štitonoša Joava, sina Serujinog,<verse eid="2SA 23:37"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="38" style="v" sid="2SA 23:38"/>Ira Jetranin,</para>
  <para style="li2" vid="2SA 23:38">Gariv Jetranin,<verse eid="2SA 23:38"/></para>
  <para style="li2">
    <verse number="39" style="v" sid="2SA 23:39"/>i Urija Hetit;</para>
  <para style="li1" vid="2SA 23:39">ukupno trideset sedam.<verse eid="2SA 23:39"/></para>
  <chapter eid="2SA 23"/>
  <chapter number="24" style="c" sid="2SA 24"/>
  <para style="s1">Davidov popis Jude i Izrailja</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="2SA 24:1"/>Gospodnji gnev je ponovo planuo na Izrailja. Gospod je podstakao Davida protiv njih, rekavši: „Idi i izbroj Izrailj i Judu.“<verse eid="2SA 24:1"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="2" style="v" sid="2SA 24:2"/>Car reče Joavu, zapovedniku vojske s njim: „Prođite po svim plemenima Izrailjevim, od Dana do Vir-Saveje, i izbrojte narod, da bih znao koliko ga ima.“<verse eid="2SA 24:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="2SA 24:3"/>Joav reče caru: „Neka Gospod, Bog tvoj, još umnoži narod stoput više, i da moj gospodar car može to videti svojim očima. Ali zašto moj gospodar car želi tako nešto?“<verse eid="2SA 24:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="2SA 24:4"/>Ipak careva reč je bila jača od Joava i zapovednika vojske. I tako su Joav i zapovednici vojske otišli od cara da izbroje izrailjski narod.<verse eid="2SA 24:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="2SA 24:5"/>Prešli su preko Jordana i utaborili se u Aroiru, na desno od grada i potoka, a potom su nastavili preko Gada do Jazira. <verse eid="2SA 24:5"/><verse number="6" style="v" sid="2SA 24:6"/>Zatim su došli u Galad i u područje Tahtim-Odsije, a onda su otišli u Dan-Jan i okolinu Sidona. <verse eid="2SA 24:6"/><verse number="7" style="v" sid="2SA 24:7"/>Zatim su otišli u tirsku tvrđavu i u sve gradove Evejaca i Hananaca i u Vir-Saveju u Negevu Judinom.<verse eid="2SA 24:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="2SA 24:8"/>Nakon devet meseci i dvadeset dana, pošto su prošli celom zemljom, vratili su se u Jerusalim.<verse eid="2SA 24:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="2SA 24:9"/>Tada je Joav izvestio cara o broju popisanog naroda; u Izrailju je bilo osam stotina hiljada ljudi spremnih da se late mača, a Judejaca je bilo pet stotina hiljada. <verse eid="2SA 24:9"/><verse number="10" style="v" sid="2SA 24:10"/>Međutim, Davida je zapekla savest nakon što je izbrojio narod.</para>
  <para style="p" vid="2SA 24:10">David reče Gospodu: „Teško sam zgrešio zbog toga što sam to učinio. A sad, Gospode, oprosti krivicu svome sluzi, jer sam učinio veliku ludost.“<verse eid="2SA 24:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="2SA 24:11"/>Ujutro, kad je David ustao, dođe reč Gospodnja proroku Gadu, Davidovom videocu: <verse eid="2SA 24:11"/><verse number="12" style="v" sid="2SA 24:12"/>„Idi i reci Davidu: ’Govori Gospod: nudim ti tri stvari; izaberi jednu od njih, a ja ću to dovesti na tebe.’“<verse eid="2SA 24:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="2SA 24:13"/>Gad dođe Davidu i saopšti mu to, rekavši: „Hoćeš li da na tebe dođu tri godine gladi u tvoju zemlju, ili da bežiš tri meseca od svojih protivnika, ili da tri dana hara pošast po tvojoj zemlji? Razmisli i odluči kakav odgovor da donesem onome koji me je poslao.“<verse eid="2SA 24:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="2SA 24:14"/>David odgovori Gadu: „Na velikoj sam muci… Neka padnemo u ruke Gospodnje, jer je veliko njegovo milosrđe; samo da ne padnem u ljudske ruke.“<verse eid="2SA 24:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="2SA 24:15"/>Tada je Gospod poslao pomor na Izrailj, počevši od tog jutra do dana koji je bio određen. Umrlo je sedamdeset hiljada ljudi od Dana do Vir-Saveje. <verse eid="2SA 24:15"/><verse number="16" style="v" sid="2SA 24:16"/>Ali kad je Anđeo pružio ruku da uništi Jerusalim, Gospod je odustao od nevolje, pa je rekao Anđelu koji je usmrćivao narod: „Dosta je! Povuci svoju ruku!“ Tada se Anđeo Gospodnji nalazio kod gumna Orne Jevusejca.<verse eid="2SA 24:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="2SA 24:17"/>Kad je David video kako Anđeo ubija narod, rekao je Gospodu: „Evo, ja sam zgrešio, ja sam učinio opako delo; ali ovo stado, šta su oni učinili? Neka tvoja ruka padne na mene i na dom moga oca.“<verse eid="2SA 24:17"/></para>
  <para style="s1">David podiže žrtvenik</para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="2SA 24:18"/>Tog dana je Gad došao k Davidu i rekao: „Idi i podigni Gospodu žrtvenik na gumnu Orne Jevusejca.“ <verse eid="2SA 24:18"/><verse number="19" style="v" sid="2SA 24:19"/>David ode i učini po Gadovoj reči, kako je Gospod zapovedio.<verse eid="2SA 24:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="2SA 24:20"/>Kad je Orna pogledao dole, ugledao je cara i njegove sluge kako dolaze k njemu. Orna izađe i pokloni se caru licem do zemlje. <verse eid="2SA 24:20"/><verse number="21" style="v" sid="2SA 24:21"/>Orna reče: „Zašto je moj gospodar car došao k svome sluzi?“</para>
  <para style="p" vid="2SA 24:21">David odgovori: „Da od tebe kupim gumno i sagradim žrtvenik Gospodu, da se zaustavi ova pošast nad narodom.“<verse eid="2SA 24:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="2SA 24:22"/>Orna reče Davidu: „Neka ga moj gospodar car uzme, pa neka prinese na žrtvu šta god mu je po volji. Evo, ovde su volovi za žrtvu svespalnicu, mlat i volujski jarmovi za drva. <verse eid="2SA 24:22"/><verse number="23" style="v" sid="2SA 24:23"/>Sve to Orna daje caru.“ I još Orna reče caru: „Neka Gospod, Bog tvoj, milostivo pogleda na tebe.“<verse eid="2SA 24:23"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="24" style="v" sid="2SA 24:24"/>Car odgovori Orni: „Ne, nego ću ih kupiti od tebe po određenoj ceni. Neću prineti svespalnice Gospodu, Bogu svome, a da me ništa ne košta.“</para>
  <para style="p" vid="2SA 24:24">Tako je David kupio gumno i volove za pedeset srebrnih šekela. <verse eid="2SA 24:24"/><verse number="25" style="v" sid="2SA 24:25"/>Tamo je David sagradio žrtvenik Gospodu i prineo žrtve svespalnice i žrtve mira. Gospod je uslišio molitvu za zemlju, te je prestala pošast u Izrailju.<verse eid="2SA 24:25"/></para>
  <chapter eid="2SA 24"/>
</usx>