<usx version="3.0">
  <book code="RUT" style="id">- Biblica® Open New Serbian Translation Latin 2017</book>
  <para style="h">Knjiga o Ruti</para>
  <para style="toc1">Knjiga o Ruti</para>
  <para style="toc2">Knjiga o Ruti</para>
  <para style="toc3">Rut</para>
  <para style="mt1">Knjiga o Ruti</para>
  <chapter number="1" style="c" sid="RUT 1"/>
  <para style="s1">Ruta i Nojemina</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="RUT 1:1"/>U ono vreme kada su vladale sudije, nastala je glad u zemlji. Tada je jedan čovek iz Vitlejema u Judi otišao da živi kao došljak u moavskoj zemlji sa svojom ženom i svoja dva sina. <verse eid="RUT 1:1"/><verse number="2" style="v" sid="RUT 1:2"/>Čovek se zvao Elimeleh a žena mu se zvala Nojemina. Njegova dva sina zvala su se Malon i Heleon. Oni su bili Efraćani iz Vitlejema Judinog. Došli su u moavsku zemlju i tamo se naselili.<verse eid="RUT 1:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="RUT 1:3"/>A onda je Elimeleh umro, i Nojemina je ostala sama sa svoja dva sina. <verse eid="RUT 1:3"/><verse number="4" style="v" sid="RUT 1:4"/>Oni su se oženili Moavkama: jedna se zvala Orfa, a druga Ruta. Tamo su živeli desetak godina. <verse eid="RUT 1:4"/><verse number="5" style="v" sid="RUT 1:5"/>Međutim, umrli su i Malon i Heleon, te je žena ostala i bez svoja dva sina i bez svoga muža.<verse eid="RUT 1:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="RUT 1:6"/>Tada se Nojemina spremila da se sa svojim snahama vrati iz moavske zemlje. Čula je, naime, u moavskoj zemlji, da je Gospod milostivo pogledao na svoj narod i dao mu hrane. <verse eid="RUT 1:6"/><verse number="7" style="v" sid="RUT 1:7"/>Izašla je iz mesta gde je živela, pa je sa svoje dve snahe krenula na put da se vrati u Judinu zemlju.<verse eid="RUT 1:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="RUT 1:8"/>Tada je Nojemina rekla svojim dvema snahama: „Vratite se svaka domu svoje majke. Neka vam Gospod iskaže milost, kao što ste vi učinile pokojnicima i meni. <verse eid="RUT 1:8"/><verse number="9" style="v" sid="RUT 1:9"/>Neka Gospod da svakoj od vas da nađe počinka u domu svoga muža.“</para>
  <para style="p" vid="RUT 1:9">Onda ih je poljubila. One na to briznuše u glasan plač <verse eid="RUT 1:9"/><verse number="10" style="v" sid="RUT 1:10"/>i rekoše joj: „Ne, vratićemo se s tobom k tvome narodu.“<verse eid="RUT 1:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="RUT 1:11"/>Nojemina reče: „Vratite se, ćerke moje. Zašto biste išle sa mnom? Imam li još sinova u utrobi da vam budu muževi? <verse eid="RUT 1:11"/><verse number="12" style="v" sid="RUT 1:12"/>Stoga se vratite, ćerke moje, idite. Ja sam suviše stara za udaju. Čak i da kažem sebi: ’Ima još nade za mene’, pa se još ove noći udam i rodim sinove, <verse eid="RUT 1:12"/><verse number="13" style="v" sid="RUT 1:13"/>zar biste čekali dok odrastu? Zar biste zbog njih ostale neudate? Ne, ćerke moje, moja je muka veća nego vaša, jer se ruka Gospodnja podigla na mene.“<verse eid="RUT 1:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="RUT 1:14"/>One opet briznuše u glasan plač. Orfa se, zatim, poljupcem oprostila od svoje svekrve, a Ruta je ostala s njom.<verse eid="RUT 1:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="RUT 1:15"/>
    <char style="add">Nojemina</char> reče: „Evo, tvoja se jetrva vratila svome narodu i svojim bogovima. Vrati se i ti za svojom jetrvom.“<verse eid="RUT 1:15"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="RUT 1:16"/>Ruta odgovori: „Ne teraj me da te ostavim i da odem od tebe, jer kuda ti kreneš, krenuću i ja, i gde se ti nastaniš, nastaniću se i ja. Tvoj je narod moj narod, i tvoj Bog je moj Bog. <verse eid="RUT 1:16"/><verse number="17" style="v" sid="RUT 1:17"/>Gde ti umreš, umreću i ja i tamo ću biti sahranjena. Neka mi Gospod učini tako, i još više, ako me čak i smrt rastavi od tebe.“<verse eid="RUT 1:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="RUT 1:18"/>Kad je Nojemina videla da je čvrsto rešila da ide s njom, prestala je da je odgovara. <verse eid="RUT 1:18"/><verse number="19" style="v" sid="RUT 1:19"/>Tako su njih dve nastavile put dok nisu došle u Vitlejem. Kad su stigle u Vitlejem, ceo se grad uskomešao zbog njih. Žene su govorile: „Je li to Nojemina?“<verse eid="RUT 1:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="RUT 1:20"/>Ona im je odgovorila: „Ne zovite me više Nojemina, nego me zovite Mara<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">1,20 </char><char style="fq" closed="false">Mara </char><char style="ft" closed="false">znači: </char><char style="fqa" closed="false">gorčina, jad.</char></note>, jer mi je Svemoćni dodelio veoma gorku sudbinu. <verse eid="RUT 1:20"/><verse number="21" style="v" sid="RUT 1:21"/>Otišla sam s obiljem a Gospod me je vratio bez ičega. Zašto me zovete Nojemina kad je Gospod svedočio protiv mene, i kad je Svemoćni doveo nesreću na mene?“<verse eid="RUT 1:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="RUT 1:22"/>Tako se Nojemina vratila sa svojom snahom Rutom Moavkom iz moavske zemlje. Došle su u Vitlejem na početku žetve ječma.<verse eid="RUT 1:22"/></para>
  <chapter eid="RUT 1"/>
  <chapter number="2" style="c" sid="RUT 2"/>
  <para style="s1">Ruta pabirči na Vozovoj njivi</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="RUT 2:1"/>Nojemina je imala rođaka s muževljeve strane, veoma imućnog čoveka iz Elimelehovog roda. On se zvao Voz.<verse eid="RUT 2:1"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="2" style="v" sid="RUT 2:2"/>Ruta Moavka reče Nojemini: „Htela bih da idem u polje da pabirčim klasje za onim ko mi je blagonaklon.“</para>
  <para style="p" vid="RUT 2:2">Nojemina joj odgovori: „Idi, ćerko moja.“ <verse eid="RUT 2:2"/><verse number="3" style="v" sid="RUT 2:3"/>Ruta je otišla i pabirčila u polju za žeteocima. Ipak, sreća joj se nasmešila, jer je taj deo polja pripadao Vozu, koji je bio iz Elimelehovog roda.<verse eid="RUT 2:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="RUT 2:4"/>Voz dođe iz Vitlejema, i reče žeteocima: „Gospod bio s vama!“</para>
  <para style="p" vid="RUT 2:4">Oni mu odgovoriše: „Neka te Gospod blagoslovi!“<verse eid="RUT 2:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="RUT 2:5"/>Voz upita momka koji je bio nad žeteocima: „Čija je ona mlada žena?“<verse eid="RUT 2:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="RUT 2:6"/>Momak koji je bio nad žeteocima odgovori: „To je ona mlada Moavka što se vratila s Nojeminom iz moavske zemlje. <verse eid="RUT 2:6"/><verse number="7" style="v" sid="RUT 2:7"/>Pitala je: ’Smem li da pabirčim i kupim klasje za žeteocima?’ Na nogama je od jutros kad je došla, pa sve do sad; samo je malo predahnula u kući.“<verse eid="RUT 2:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="RUT 2:8"/>Voz reče Ruti: „Čuj me, ćerko moja. Nemoj ići na drugu njivu da pabirčiš. Nemoj odlaziti odavde, nego se drži uz moje devojke. <verse eid="RUT 2:8"/><verse number="9" style="v" sid="RUT 2:9"/>Ti gledaj na kojoj njivi žanju, pa idi za njima. A ja sam naredio momcima da te ne uznemiravaju. Kad ožedniš, idi k vedrima i pij od vode koju momci izvlače.“<verse eid="RUT 2:9"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="RUT 2:10"/>Ruta na to pade ničice, pokloni se licem do zemlje, i reče mu: „Zašto sam stekla tvoju naklonost, te obraćaš pažnju na mene kad sam strankinja?“<verse eid="RUT 2:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="RUT 2:11"/>Voz joj odgovori: „Rekli su mi sve što si učinila za svoju svekrvu posle smrti tvoga muža; kako si ostavila svoga oca i svoju majku, i svoju rodnu zemlju, i otišla k narodu koji nisi ranije poznavala. <verse eid="RUT 2:11"/><verse number="12" style="v" sid="RUT 2:12"/>Neka te Gospod nagradi za tvoje dobro delo. Gospod, Bog Izrailjev, neka ti obilato uzvrati, kad si došla da se skloniš pod njegova krila.“<verse eid="RUT 2:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="RUT 2:13"/>Ona odgovori: „O, samo da i dalje uživam tvoju naklonost, moj gospodaru! Jer, ti si me utešio, i ljubazno govorio svojoj sluškinji, iako nisam tvoja sluškinja.“<verse eid="RUT 2:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="RUT 2:14"/>Kad je bilo vreme obedu, Voz joj reče: „Hodi ovamo, pojedi hleba i umoči zalogaj u sirće.“</para>
  <para style="p" vid="RUT 2:14">Ona je sela pored žeteoca, a on joj je dao prženog zrna. Jela je i nasitila se, i još joj je ostalo. <verse eid="RUT 2:14"/><verse number="15" style="v" sid="RUT 2:15"/>Kad je ustala da pabirči dalje, Voz zapovedi svojim momcima: „Neka pabirči i između klasja, i nemojte joj prigovarati. <verse eid="RUT 2:15"/><verse number="16" style="v" sid="RUT 2:16"/>Nego, vi još navlaš ispuštajte po neki klas iz naramaka. Ostavite joj da kupi, i ne prekorevajte je.“<verse eid="RUT 2:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="RUT 2:17"/>Ruta je pabirčila na njivi do večeri, a onda je ovršila što je napabirčila. Bilo je oko efe<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">2,17 </char><char style="ft" closed="false">1 efa teži oko 16 kg.</char></note> ječma. Zatim je ponela i došla u grad. <verse eid="RUT 2:17"/><verse number="18" style="v" sid="RUT 2:18"/>Kad je njena svekrva videla koliko je napabirčila, i kad je Ruta izvadila i dala joj što joj je ostalo od ručka, <verse eid="RUT 2:18"/><verse number="19" style="v" sid="RUT 2:19"/>upitala ju je: „Gde si pabirčila danas? Gde si radila? Neka je blagosloven onaj koji se obazreo na tebe.“</para>
  <para style="p" vid="RUT 2:19">Tada je Ruta ispričala svojoj svekrvi kod koga je radila. Rekla je: „Čovek kod koga sam danas radila zove se Voz.“<verse eid="RUT 2:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="RUT 2:20"/>Nojemina reče na to svojoj snahi: „Neka ga Gospod blagoslovi, kad nije uskratio milosti ni živima ni mrtvima.“ Nojemina dodade: „Taj čovek nam je rođak i jedan od naših staratelja.“<verse eid="RUT 2:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="RUT 2:21"/>Ruta Moavka reče: „On mi je još rekao: ’Drži se uz moje sluge dok ne požanju sve što mi pripada.’“<verse eid="RUT 2:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="RUT 2:22"/>Nojemina reče svojoj snahi Ruti: „Ćerko moja, drži se ti njegovih devojaka, da ne bi zapala u nepriliku na drugoj njivi.“<verse eid="RUT 2:22"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="RUT 2:23"/>Tako se Ruta držala Vozovih devojaka i pabirčila dok se nije završila žetva ječma i pšenice. Ona je živela kod svoje svekrve.<verse eid="RUT 2:23"/></para>
  <chapter eid="RUT 2"/>
  <chapter number="3" style="c" sid="RUT 3"/>
  <para style="s1">Ruta i Voz na gumnu</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="RUT 3:1"/>Nojemina reče svojoj snahi Ruti: „Kako bi bilo, ćerko moja, da ti potražim dom, gde će ti biti dobro? <verse eid="RUT 3:1"/><verse number="2" style="v" sid="RUT 3:2"/>Tu je naš rođak, Voz, s čijim devojkama si radila. Evo, on će ove noći vejati ječam na gumnu. <verse eid="RUT 3:2"/><verse number="3" style="v" sid="RUT 3:3"/>Ti se umij, namiriši se, obuci svečanu haljinu, pa idi k njemu na gumno. Međutim, ne daj da te primeti, dok ne završi da jede i pije. <verse eid="RUT 3:3"/><verse number="4" style="v" sid="RUT 3:4"/>Kad on ode na počinak, gledaj gde je legao, pa i ti lezi tamo. Onda podigni pokrivač s njegovih nogu i lezi tamo, a on će ti reći šta da radiš.“ <verse eid="RUT 3:4"/><verse number="5" style="v" sid="RUT 3:5"/>Ruta joj odgovori: „Uradiću sve što kažeš.“<verse eid="RUT 3:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="RUT 3:6"/>Tako je otišla na gumno i učinila kako joj je svekrva naredila. <verse eid="RUT 3:6"/><verse number="7" style="v" sid="RUT 3:7"/>Voz je jeo i pio, pa je vesela srca otišao da legne pored stoga. Tada se ona prikrala, podigla pokrivač s njegovih nogu i legla.<verse eid="RUT 3:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="RUT 3:8"/>Oko ponoći čovek se trže; okrenuvši se ugledao je ženu kod svojih nogu. <verse eid="RUT 3:8"/><verse number="9" style="v" sid="RUT 3:9"/>On upita: „Ko si ti?“</para>
  <para style="p" vid="RUT 3:9">„To sam ja, Ruta, tvoja sluškinja – odgovori ona. Raširi svoje krilo nada mnom, jer si mi rođak-staratelj.“<verse eid="RUT 3:9"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="RUT 3:10"/>Tada on reče: „Neka te Gospod blagoslovi, ćerko moja! Ovo tvoje dobro delo bolje je nego ono prvo, jer nisi tražila mladiće, bili oni siromašni ili bogati. <verse eid="RUT 3:10"/><verse number="11" style="v" sid="RUT 3:11"/>A sad, ćerko moja, nemoj se bojati. Učiniću za tebe sve što tražiš, jer svi moji sugrađani znaju da si čestita žena. <verse eid="RUT 3:11"/><verse number="12" style="v" sid="RUT 3:12"/>Jeste, ja sam zaista tvoj staratelj, ali postoji još jedan rođak-staratelj, koji je bliži srodnik od mene. <verse eid="RUT 3:12"/><verse number="13" style="v" sid="RUT 3:13"/>Prenoći ovde, a ujutro, ako on želi da bude staratelj, dobro, neka bude staratelj. Ali ako ne želi da ti bude staratelj, ja ću ti biti staratelj, tako mi živog Gospoda! Spavaj do jutra.“<verse eid="RUT 3:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="RUT 3:14"/>Tako je ona spavala do jutra kod njegovih nogu. Ustala je rano dok još čovek čoveka nije mogao prepoznati, jer je Voz rekao: „Da se ne sazna da je žena dolazila na gumno.“<verse eid="RUT 3:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="RUT 3:15"/>Onda joj je rekao: „Dodaj mi ogrtač koji je na tebi, i dobro ga drži.“ Ona je držala ogrtač, a on joj je odmerio šest merica ječma. Zatim joj je naprtio, pa je otišla u grad.<verse eid="RUT 3:15"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="RUT 3:16"/>Kad je stigla, njena svekrva joj reče: „Kako je prošlo, ćerko moja?“ Tada joj je Ruta ispričala sve što je čovek učinio za nju. <verse eid="RUT 3:16"/><verse number="17" style="v" sid="RUT 3:17"/>Zatim je dodala: „Dao mi je još i ovih šest merica ječma, i rekao mi: ’Ne vraćaj se praznih ruku svojoj svekrvi.’“<verse eid="RUT 3:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="RUT 3:18"/>Nojemina reče: „Ostani ovde, ćerko moja, dok ne vidiš šta će od toga ispasti. Voz se neće smiriti dok još danas ne privede stvar kraju.“<verse eid="RUT 3:18"/></para>
  <chapter eid="RUT 3"/>
  <chapter number="4" style="c" sid="RUT 4"/>
  <para style="s1">Voz se ženi Rutom</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="RUT 4:1"/>Voz je otišao do gradske kapije i seo tamo. Uto naiđe onaj rođak-staratelj o kome je Voz govorio. Voz ga pozva: „Prijatelju, hodi ovamo i sedi.“ On dođe i sede. <verse eid="RUT 4:1"/><verse number="2" style="v" sid="RUT 4:2"/>Zatim je doveo deset gradskih starešina i rekao: „Sedite ovde.“ Oni sedoše.<verse eid="RUT 4:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="RUT 4:3"/>Voz reče onom rođak-staratelju: „Nojemina, koja se vratila iz moavske zemlje, prodaje deo zemlje što je pripadala našem bratu Elimelehu. <verse eid="RUT 4:3"/><verse number="4" style="v" sid="RUT 4:4"/>Zato sam smatrao za shodno da te obavestim o ovome. A ti, ako hoćeš da budeš staratelj, otkupi zemlju u prisustvu ovih koji sede ovde i u prisustvu starešina moga naroda. Ako nećeš da je otkupiš, kaži mi da znam. Naime, niko drugi je ne može otkupiti osim tebe. Ja dolazim tek iza tebe.“</para>
  <para style="p" vid="RUT 4:4">On odgovori: „Otkupiću je.“<verse eid="RUT 4:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="RUT 4:5"/>Voz reče: „Onoga dana kad kupiš zemlju od Nojemine, od nje dobijaš i Rutu Moavku, ženu pokojnika, da bi se pokojniku sačuvalo ime na njegovom nasledstvu.“<verse eid="RUT 4:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="RUT 4:6"/>Ali staratelj reče: „E, onda ne mogu da je otkupim za sebe, da ne bih rasuo svoje nasledstvo. Ti preuzmi moje pravo rođačkog starateljstva, jer ja ne mogu da je otkupim.“<verse eid="RUT 4:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="RUT 4:7"/>A ovako se nekada radilo u Izrailju prilikom otkupa ili razmene: radi overe svakog ugovora, čovek bi izuo sandalu i dao je drugome. To je bila potvrda u Izrailju.<verse eid="RUT 4:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="RUT 4:8"/>Tako je i rođak-staratelj rekao: „Kupi je za sebe“, i izuo sandalu.<verse eid="RUT 4:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="RUT 4:9"/>Zatim je Voz rekao starešinama i narodu: „Danas ste svedoci da sam kupio od Nojemine sve što je pripadalo Elimelehu, i sve što je pripadalo Heleonu i Malonu. <verse eid="RUT 4:9"/><verse number="10" style="v" sid="RUT 4:10"/>Takođe uzimam sebi za ženu Rutu Moavku, Malonovu ženu, da se pokojniku sačuva ime na njegovom nasledstvu. Tako se pokojnikovo ime neće ugasiti među njegovom braćom i u njegovom mestu. Vi ste danas svedoci!“<verse eid="RUT 4:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="RUT 4:11"/>Tada sav narod na vratima i starešine rekoše: „Svedoci smo! Neka da Gospod da ova žena, koja ulazi u tvoj dom, bude kao Rahilja i Lija, koje su obe podigle kuću Izrailjevu. Obogati se u Efrati a proslavi se u Vitlejemu. <verse eid="RUT 4:11"/><verse number="12" style="v" sid="RUT 4:12"/>Neka dom tvoj, preko potomstva koje će ti Gospod dati od ove mlade žene, bude kao dom Faresa, koga je Tamara rodila Judi.“<verse eid="RUT 4:12"/></para>
  <para style="s1">Potomstvo Voza i Rute</para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="RUT 4:13"/>Tako se Voz oženio Rutom i ona mu je postala žena. On je spavao s njom; Gospod joj je dao da zatrudni, pa je rodila sina. <verse eid="RUT 4:13"/><verse number="14" style="v" sid="RUT 4:14"/>A žene rekoše Nojemini: „Neka je blagosloven Gospod koji ti nije danas uskratio rođak-staratelja. Neka mu ime postane slavno u Izrailju! <verse eid="RUT 4:14"/><verse number="15" style="v" sid="RUT 4:15"/>On će biti okrepljenje tvojoj duši i potpora tvojoj starosti; jer rodila ga je tvoja snaha koja te voli i koja ti je bolja od sedam sinova.“<verse eid="RUT 4:15"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="RUT 4:16"/>Tada je Nojemina uzela dečaka i metnula ga na krilo. Ona se starala o njemu. <verse eid="RUT 4:16"/><verse number="17" style="v" sid="RUT 4:17"/>Susede su mu dale ime, jer su rekle: „Nojemini se rodio sin!“ Tako su ga prozvale Ovid. On je bio otac Jeseja, oca Davidova.<verse eid="RUT 4:17"/></para>
  <para style="s1">Davidovi preci</para>
  <para style="li1">
    <verse number="18" style="v" sid="RUT 4:18"/>Ovo je rodoslov Faresov:</para>
  <para style="li1" vid="RUT 4:18">Fares je imao Esrona,<verse eid="RUT 4:18"/></para>
  <para style="li1">
    <verse number="19" style="v" sid="RUT 4:19"/>Esron Rama,</para>
  <para style="li1" vid="RUT 4:19">Ram Aminadava,<verse eid="RUT 4:19"/></para>
  <para style="li1">
    <verse number="20" style="v" sid="RUT 4:20"/>Aminadav Nasona,</para>
  <para style="li1" vid="RUT 4:20">Nason Salmona,<verse eid="RUT 4:20"/></para>
  <para style="li1">
    <verse number="21" style="v" sid="RUT 4:21"/>Salmon Voza,</para>
  <para style="li1" vid="RUT 4:21">a Voz Ovida.<verse eid="RUT 4:21"/></para>
  <para style="li1">
    <verse number="22" style="v" sid="RUT 4:22"/>Ovid je imao Jeseja,</para>
  <para style="li1" vid="RUT 4:22">a Jesej Davida.<verse eid="RUT 4:22"/></para>
  <chapter eid="RUT 4"/>
</usx>