<usx version="3.0">
  <book code="ACT" style="id">- Biblica® Open New Serbian Translation Latin 2017</book>
  <para style="h">Dela apostolska</para>
  <para style="toc1">Dela apostolska</para>
  <para style="toc2">Dela apostolska</para>
  <para style="toc3">Dap</para>
  <para style="mt1">Dela apostolska</para>
  <chapter number="1" style="c" sid="ACT 1"/>
  <para style="ms1">Osnivanje Crkve</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 1:1"/>Uvaženi Teofile! U svom prvom pismu sam ti govorio o svemu; o tome kako je Isus počeo da deluje i poučava, <verse eid="ACT 1:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 1:2"/>do dana kada se uzneo na nebo, pošto je Duhom Svetim dao nalog svojim izabranim apostolima. <verse eid="ACT 1:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 1:3"/>Nakon svoje patnje, <char style="add">Isus</char> je dao mnogo dokaza da je živ: ukazivao im se četrdeset dana i govorio im o Carstvu Božijem.<verse eid="ACT 1:3"/></para>
  <para style="s1">Poslednje Isusove reči</para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="ACT 1:4"/>Jednom prilikom, dok je još bio sa njima, <char style="add">Isus</char> im je zapovedio: „Ne udaljavajte se iz Jerusalima, nego čekajte ispunjenje Očevog obećanja o kome ste ranije slušali od mene: <verse eid="ACT 1:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 1:5"/>Jovan je krštavao vodom, ali vi ćete za nekoliko dana biti kršteni Svetim Duhom.“<verse eid="ACT 1:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="ACT 1:6"/>Okupivši se oko njega, pitali su ga: „Gospode, hoćeš li u ovo vreme da obnoviš izrailjsko carstvo?“<verse eid="ACT 1:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="ACT 1:7"/>On je odgovorio: „Vama nije dano da saznate vremena ili čas koji je Otac odredio svojom vlašću. <verse eid="ACT 1:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 1:8"/>Međutim, kada Sveti Duh siđe na vas, primićete silu da svedočite za mene u Jerusalimu i po svoj Judeji i Samariji, i do na kraj sveta.“<verse eid="ACT 1:8"/></para>
  <para style="s1">Isusovo vaznesenje</para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="ACT 1:9"/>Rekavši ovo, <char style="add">Isus</char> se uzneo na nebo, a jedan oblak ga je sakrio od njihovih pogleda. <verse eid="ACT 1:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 1:10"/>Dok su im još oči bile uprte ka nebu gde je <char style="add">Isus</char> otišao, odjednom su se pred njima pojavila dva čoveka obučena u bele haljine. <verse eid="ACT 1:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 1:11"/>Rekli su im: „Galilejci, zašto stojite tu i gledate u nebo? Ovaj isti Isus koji se od vas uzneo na nebo, vratiće se na isti način kako ste ga videli da odlazi na nebo.“<verse eid="ACT 1:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="ACT 1:12"/>Zatim su se vratili u Jerusalim s gore, zvane „Maslinska“, koja je blizu Jerusalima, udaljena jedan subotnji dan hoda<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">1,12 </char><char style="ft" closed="false">Oko 1 km.</char></note>. <verse eid="ACT 1:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 1:13"/>Kad su stigli, popeli su se u gornju sobu gde su obično boravili Petar, Jovan, Jakov, Andrija, Filip, Toma, Vartolomej, Matej, Jakov (Alfejev sin), Simon (koga su zvali „Zilot“) i Juda (Jakovljev sin). <verse eid="ACT 1:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 1:14"/>Tu su se jednodušno i postojano molili. Sa njima je bilo i nekoliko žena, Isusova majka Marija i Isusova braća.<verse eid="ACT 1:14"/></para>
  <para style="s1">Izbor Judinog naslednika</para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="ACT 1:15"/>Tih dana, kada je bilo okupljeno oko stotinu dvadeset osoba, apostol Petar je ustao i obratio se <char style="add">verujućima</char>: <verse eid="ACT 1:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 1:16"/>„Braćo, treba da se ispuni Pismo u kome je Duh Sveti posredstvom Davida prorokovao o Judi, koji je predvodio one što su uhvatili Isusa. <verse eid="ACT 1:16"/><verse number="17" style="v" sid="ACT 1:17"/>Juda je bio izabran da, kao i mi, bude učesnik u apostolskoj službi.“<verse eid="ACT 1:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="ACT 1:18"/>(On je stekao sebi njivu novcem koji je primio za svoje nepravedno delo. Tu je pao naglavce, raspukao se po sredini, tako da mu se prosula sva utroba. <verse eid="ACT 1:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 1:19"/>Svi stanovnici Jerusalima su saznali za ovaj događaj, pa su ovu njivu na svom jeziku prozvali <char style="tl">Akeldamah</char> – „Krvna njiva“.)<verse eid="ACT 1:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="ACT 1:20"/>„O ovome je zapisano u knjizi Psalama, gde piše:</para>
  <para style="q1" vid="ACT 1:20">’Kuća njegova neka bude pusta;</para>
  <para style="q2" vid="ACT 1:20">ne živeo niko u njoj.’</para>
  <para style="m" vid="ACT 1:20">Isto tako, <char style="add">stoji napisano</char>:</para>
  <para style="q1" vid="ACT 1:20">’Neka se njegova služba da drugome.’<verse eid="ACT 1:20"/></para>
  <para style="m">
    <verse number="21" style="v" sid="ACT 1:21"/>Sada, dakle, moramo odabrati nekoga ko je sa nama bio sve vreme od kako je Gospod Isus došao među nas, pa sve do dana kada je otišao od nas, <verse eid="ACT 1:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 1:22"/>počevši sa krštenjem koje je Jovan propovedao, do dana kada je bio vaznet na nebo. Taj treba da bude svedok njegovog vaskrsenja zajedno sa nama.“<verse eid="ACT 1:22"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="ACT 1:23"/>Predložena su dvojica: Josif Just (zvani „Varsava“) i Matija. <verse eid="ACT 1:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 1:24"/>Zatim su se pomolili <char style="add">ovim rečima</char>: „O, Gospode, ti što poznaješ srca svih ljudi, pokaži nam koga si od ove dvojice izabrao <verse eid="ACT 1:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 1:25"/>da zauzme mesto u ovoj službi i među apostolima, od kojih je Juda otpao i otišao na mesto koje mu i pripada.“ <verse eid="ACT 1:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 1:26"/>Zatim su bacili kocku i kocka je pala na Matiju, koji je time bio pridodat jedanaestorici apostola.<verse eid="ACT 1:26"/></para>
  <chapter eid="ACT 1"/>
  <chapter number="2" style="c" sid="ACT 2"/>
  <para style="s1">Dolazak Svetog Duha</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 2:1"/>Na praznik Pedesetnice, svi su bili okupljeni na istom mestu. <verse eid="ACT 2:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 2:2"/>Iznenada se začuo zvuk, sličan hučanju snažnog vetra, i ispunio celu kuću u kojoj su sedeli. <verse eid="ACT 2:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 2:3"/>Tada im se pojavilo nešto nalik na razdeljene ognjene jezike, te je na svakoga od njih sišao po jedan. <verse eid="ACT 2:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 2:4"/>Svi su bili ispunjeni Svetim Duhom, pa su počeli da govore drugim jezicima, kako im je već Duh davao da govore.<verse eid="ACT 2:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="ACT 2:5"/>Tada je mnogo pobožnih Judeja, koji su došli iz svake zemlje pod nebom, boravilo u Jerusalimu. <verse eid="ACT 2:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 2:6"/>Kad se začuo onaj zvuk, mnogo ljudi se okupilo tamo. Bili su zbunjeni, jer je svako od njih čuo kako se govori na njegovom jeziku.<verse eid="ACT 2:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="ACT 2:7"/>Pitali su se u čudu: „Zar nisu svi ovi što govore Galilejci? <verse eid="ACT 2:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 2:8"/>Pa kako onda govore jezikom zemlje u kojoj smo rođeni? <verse eid="ACT 2:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 2:9"/>Ovde su Parćani, Međani, Elamiti, ljudi iz Mesopotamije, Judeje, Kapadokije, Ponta, <char style="add">Male</char> Azije, <verse eid="ACT 2:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 2:10"/>Frigije, Pamfilije, Egipta, iz libijskih predela kod Kirine, posetioci iz Rima <verse eid="ACT 2:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 2:11"/>– zajedno Jevreji i obraćenici na judejsku veru – Krićani i Arapi. Svi mi slušamo ove ljude kako našim jezikom govore o velikim Božijim delima!“ <verse eid="ACT 2:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 2:12"/>Svi su bili izvan sebe, pa su, zbunjeni, pitali jedni druge:</para>
  <para style="p" vid="ACT 2:12">„Šta sve ovo znači?“<verse eid="ACT 2:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="ACT 2:13"/>Drugi su, opet, terali šegu na njihov račun govoreći:</para>
  <para style="p" vid="ACT 2:13">„Ma, napili su se oni slatkoga vina!“<verse eid="ACT 2:13"/></para>
  <para style="s1">Petrov govor</para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="ACT 2:14"/>Tada Petar sa ostalih jedanaest apostola stade pred njih i glasno im se obrati: „Slušajte me svi vi – Jevreji i svi koji živite u Jerusalimu, znajte ovo i saslušajte moje reči. <verse eid="ACT 2:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 2:15"/>Nisu ovi ljudi pijani – kao što vi mislite, jer je tek devet sati ujutro<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">2,15 </char><char style="ft" closed="false">Na grčkom </char><char style="fqa" closed="false">jer je tek treći čas.</char></note>. <verse eid="ACT 2:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 2:16"/>Radi se o onome što je rekao prorok Joil:<verse eid="ACT 2:16"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="17" style="v" sid="ACT 2:17"/>’U poslednje vreme – kaže Bog –</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:17">izliću na sve ljude svoga Duha,</para>
  <para style="q1" vid="ACT 2:17">pa će vaši sinovi i ćerke prorokovati,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:17">mladi ljudi imati viđenja,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:17">a starci sanjati snove.<verse eid="ACT 2:17"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="18" style="v" sid="ACT 2:18"/>Takođe ću u one dane izliti svoga Duha</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:18">na moje sluge i sluškinje,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:18">te će prorokovati.<verse eid="ACT 2:18"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="19" style="v" sid="ACT 2:19"/>Učiniću da se pokažu čudne pojave gore na nebu</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:19">i znaci dole na zemlji</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:19">– krv, vatra i oblaci dima.<verse eid="ACT 2:19"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="20" style="v" sid="ACT 2:20"/>Sunce će potamneti,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:20">a mesec <char style="add">pocrveneti</char> kao krv</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:20">pre nego što dođe veliki i slavni dan Gospodnji.<verse eid="ACT 2:20"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="21" style="v" sid="ACT 2:21"/>Svako ko zazove ime Gospodnje, biće spasen.’<verse eid="ACT 2:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="ACT 2:22"/>Zato, narode izrailjski, poslušaj ove reči: Isus Nazarećanin je bio čovek čije je poslanstvo Bog potvrdio pred vama moćnim delima, čudima i znacima koje je učinio preko njega, dok je bio među vama. Vi to i sami znate. <verse eid="ACT 2:22"/><verse number="23" style="v" sid="ACT 2:23"/>Ipak, Bog je u skladu sa svojom unapred određenom namerom i predznanjem, dopustio da bude predan vama, a vi ste ga, posredstvom bezakonika, prikovali na krst i ubili. <verse eid="ACT 2:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 2:24"/>Ali Bog ga je vaskrsao iz mrtvih oslobodivši ga od vlasti smrti, jer smrt nije mogla da ovlada njime. <verse eid="ACT 2:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 2:25"/>David je za Isusa rekao sledeće:</para>
  <para style="q1" vid="ACT 2:25">’Gospod mi je uvek pred očima.</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:25">Pošto mi je on sa desne strane,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:25">ništa mene uzdrmati neće.<verse eid="ACT 2:25"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="26" style="v" sid="ACT 2:26"/>Zato mi je srce ushićeno,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:26">a moj jezik tome se raduje;</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:26">celo moje telo počiva u nadi,<verse eid="ACT 2:26"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="27" style="v" sid="ACT 2:27"/>što mi dušu nećeš prepustiti Svetu mrtvih,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:27">niti dati da tvoj Svetac truli.<verse eid="ACT 2:27"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="28" style="v" sid="ACT 2:28"/>Puteve života ti si mi otkrio,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:28">pun radosti pred tobom ću biti.’<verse eid="ACT 2:28"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="29" style="v" sid="ACT 2:29"/>Draga braćo, s punim pouzdanjem tvrdim da je rodonačelnik David umro i bio sahranjen, a njegov grob je tu, među nama, do dana današnjega. <verse eid="ACT 2:29"/><verse number="30" style="v" sid="ACT 2:30"/>No, kako je David bio prorok, znao je da se obećanje koje mu je Bog uz zakletvu dao odnosi na jednog od njegovih potomaka koji će naslediti njegov presto. <verse eid="ACT 2:30"/><verse number="31" style="v" sid="ACT 2:31"/>On je to unapred video, te je navestio Hristovo vaskrsenje: ’Nije bio prepušten Svetu mrtvih, niti mu je telo istrunulo.’<verse eid="ACT 2:31"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="32" style="v" sid="ACT 2:32"/>I baš tog Isusa je Bog podigao iz mrtvih, čemu smo svi mi svedoci. <verse eid="ACT 2:32"/><verse number="33" style="v" sid="ACT 2:33"/>I pošto je podignut s desne strane Boga, on je od Oca primio obećanog Svetog Duha i izlio ovo što vidite i čujete. <verse eid="ACT 2:33"/><verse number="34" style="v" sid="ACT 2:34"/>David se, naime, nije uzneo na nebo, a ipak je rekao:</para>
  <para style="q1" vid="ACT 2:34">’Reče Gospod Gospodu mome:</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:34">„Sedi meni s moje desne strane,<verse eid="ACT 2:34"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="35" style="v" sid="ACT 2:35"/>dok dušmane ne položim tvoje,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 2:35">za tvoje noge postolje da budu.“’<verse eid="ACT 2:35"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="36" style="v" sid="ACT 2:36"/>Stoga, neka sav dom Izrailjev pouzdano zna da je onog Isusa, koga ste vi razapeli, Bog učinio Gospodom i Hristom.“<verse eid="ACT 2:36"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="37" style="v" sid="ACT 2:37"/>Ove Petrove reči su duboko ožalostile srca okupljenih, te su upitali apostole: „Braćo, šta treba da radimo?“<verse eid="ACT 2:37"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="38" style="v" sid="ACT 2:38"/>Petar im je odgovorio: „Pokajte se, pa neka se svako od vas krsti u ime Isusa Hrista za oproštenje greha; onda ćete primiti dar – Duha Svetog. <verse eid="ACT 2:38"/><verse number="39" style="v" sid="ACT 2:39"/>Njega je Hristos obećao vama, vašem potomstvu i onima koji žive daleko odavde, svima koje pozove Gospod Bog naš.“<verse eid="ACT 2:39"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="40" style="v" sid="ACT 2:40"/>Petar ih je još dugo uveravao i opominjao: „Izbavite se od ovog izopačenog naraštaja.“ <verse eid="ACT 2:40"/><verse number="41" style="v" sid="ACT 2:41"/>Oni koji su prihvatili njegovu poruku su bili kršteni. Tog dana se oko tri hiljade ljudi pridružilo <char style="add">Crkvi</char>.<verse eid="ACT 2:41"/></para>
  <para style="s1">Život prvih hrišćana</para>
  <para style="p">
    <verse number="42" style="v" sid="ACT 2:42"/>Svi učenici su bili istrajni u slušanju apostolskog učenja, u zajedništvu, u lomljenju hleba i molitvama. <verse eid="ACT 2:42"/><verse number="43" style="v" sid="ACT 2:43"/>Svi su bili ispunjeni strahopoštovanjem, jer su apostoli činili mnoga čuda i znake. <verse eid="ACT 2:43"/><verse number="44" style="v" sid="ACT 2:44"/>Oni koji su poverovali bili su stalno zajedno i sve im je bilo zajedničko. <verse eid="ACT 2:44"/><verse number="45" style="v" sid="ACT 2:45"/>Prodavali su svoja imanja i ostale vrednosti i delili svakom prema njegovoj potrebi. <verse eid="ACT 2:45"/><verse number="46" style="v" sid="ACT 2:46"/>Svakog dana su se jednodušno okupljali u hramu, sastajali se lomeći hleb po kućama i primali hranu iskrena i radosna srca <verse eid="ACT 2:46"/><verse number="47" style="v" sid="ACT 2:47"/>hvaleći Boga. Zato su uživali blagonaklonost celog naroda, a Gospod je svakog dana umnožavao broj spasenih.<verse eid="ACT 2:47"/></para>
  <chapter eid="ACT 2"/>
  <chapter number="3" style="c" sid="ACT 3"/>
  <para style="s1">Isceljenje hromoga</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 3:1"/>Jednom su Petar i Jovan ulazili u hram u vreme molitve. Bilo je oko tri sata popodne. <verse eid="ACT 3:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 3:2"/>Baš tada su unosili nekog čoveka hromog od rođenja. Njega su ljudi svakoga dana donosili do hramskih vrata zvanih „Divna“, da prosi milostinju od onih koji dolaze u hram. <verse eid="ACT 3:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 3:3"/>Kad je video da su Petar i Jovan hteli da uđu u hram, zatražio je od njih milostinju. <verse eid="ACT 3:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 3:4"/>Petar i Jovan su uprli pogled u njega, a onda Petar reče: „Pogledaj nas.“ <verse eid="ACT 3:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 3:5"/><char style="add">Hromi čovek</char> ih je pažljivo gledao, očekujući da će mu udeliti neku <char style="add">milostinju</char>.<verse eid="ACT 3:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="ACT 3:6"/>Petar mu, međutim, reče: „Nemam ni srebra ni zlata, ali ono što imam – to ti dajem: u ime Isusa Hrista iz Nazareta, ustani i hodaj!“ <verse eid="ACT 3:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 3:7"/>Petar zatim prihvati hromog za desnu ruku i podiže ga. Istog trena su mu očvrsnuli stopala i gležnji, <verse eid="ACT 3:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 3:8"/>pa je skočio na svoje noge i počeo da hoda. Zatim je sa apostolima ušao u hram skačući i hvaleći Boga. <verse eid="ACT 3:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 3:9"/>Svi ljudi koji su ga videli kako hoda i hvali Boga, <verse eid="ACT 3:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 3:10"/>prepoznali su onog istog čoveka koga su viđali kako sedi kraj Divnih vrata i prosi. Zato su bili preko svake mere začuđeni i zadivljeni zbog onoga što se dogodilo sa njim.<verse eid="ACT 3:10"/></para>
  <para style="s1">Petar govori narodu</para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="ACT 3:11"/>Sav narod koji se tamo nalazio pohrlio je ka mestu zvanom „Solomonov trem“, gde su se nalazili Petar, Jovan i isceljeni, koji se nije odvajao od njih. <verse eid="ACT 3:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 3:12"/>Kada je to Petar video, obratio se narodu: „Izrailjci, zašto ste tako iznenađeni ovim što se dogodilo i zašto gledate u nas kao da smo mi svojom sopstvenom snagom ili pobožnošću učinili da ovaj čovek prohoda? <verse eid="ACT 3:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 3:13"/>Bog Avrahamov, Bog Isakov i Bog Jakovljev, Bog naših otaca, proslavio je svog slugu Isusa, koga ste vi predali i odrekli ga se pred Pilatom, kada je ovaj rešio da ga oslobodi. <verse eid="ACT 3:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 3:14"/>Vi ste odbacili Svetoga i Pravednoga, a izmolili ste da vam u zamenu oslobode ubicu. <verse eid="ACT 3:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 3:15"/>Vi ste ubili Stvoritelja života, ali ga je Bog vaskrsao iz mrtvih, čemu smo mi svedoci. <verse eid="ACT 3:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 3:16"/>Verom u Isusovo ime je ovaj čovek, koga poznajete i gledate, bio ojačan. Vera u Isusa je učinila ovog čoveka potpuno zdravim, kao što ste i sami mogli da vidite.<verse eid="ACT 3:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="ACT 3:17"/>Braćo, znam da ste vi, kao i vaše vođe, uradili to iz neznanja. <verse eid="ACT 3:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 3:18"/>Međutim, Bog je na ovaj način ispunio ono što je preko svih svojih proroka unapred najavio, rekavši da će njegov Hristos pretrpeti stradanje.<verse eid="ACT 3:18"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="19" style="v" sid="ACT 3:19"/>Stoga, braćo, pokajte se i okrenite se <char style="add">Bogu</char> da bi vam se izbrisali gresi, <verse eid="ACT 3:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 3:20"/>kako bi vam Gospod dao vremena počinka, i poslao vam Hrista Isusa, koga je vama unapred namenio. <verse eid="ACT 3:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 3:21"/>Njega nebo treba da zadrži sve do vremena sveopšte obnove koju je Bog odavno najavio preko svojih svetih proroka. <verse eid="ACT 3:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 3:22"/>Mojsije je, na primer, rekao:</para>
  <para style="q1" vid="ACT 3:22">’Gospod, Bog vaš, podići će vam</para>
  <para style="q2" vid="ACT 3:22">proroka od vaše braće,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 3:22">kao što sam ja.</para>
  <para style="q1" vid="ACT 3:22">Njega slušajte u svemu</para>
  <para style="q2" vid="ACT 3:22">što vam bude govorio,<verse eid="ACT 3:22"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="23" style="v" sid="ACT 3:23"/>jer ko ne posluša tog proroka</para>
  <para style="q2" vid="ACT 3:23">biće istrebljen iz naroda.’<verse eid="ACT 3:23"/></para>
  <para style="m">
    <verse number="24" style="v" sid="ACT 3:24"/>Tako su i svi ostali proroci, koji su <char style="add">vam</char> od Samuila redom govorili, najavljivali ove dane. <verse eid="ACT 3:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 3:25"/>Vi ste naslednici obećanja koje je Bog dao preko proroka i učesnici u savezu koji je <char style="add">Bog</char> sklopio sa vašim precima, jer je <char style="add">Bog</char> rekao Avrahamu:</para>
  <para style="q1" vid="ACT 3:25">’Preko tvog potomstva</para>
  <para style="q2" vid="ACT 3:25">biće blagosloveni svi narodi na zemlji.’<verse eid="ACT 3:25"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="26" style="v" sid="ACT 3:26"/>Bog je najpre vama podigao svoga slugu i poslao ga da svakog od vas blagoslovi i odvrati od vaših zlih dela.“<verse eid="ACT 3:26"/></para>
  <chapter eid="ACT 3"/>
  <chapter number="4" style="c" sid="ACT 4"/>
  <para style="s1">Petar i Jovan pred sudom</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 4:1"/>Dok su oni još govorili narodu, priđoše im sveštenici, zapovednik hramske straže i sadukeji. <verse eid="ACT 4:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 4:2"/>Bili su veoma uznemireni što su učili narod i objavljivali da je u Isusu vaskrsao mrtvih. <verse eid="ACT 4:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 4:3"/>Uhvatili su Petra i Jovana i bacili ih u zatvor do narednog dana, jer je već bilo veče. <verse eid="ACT 4:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 4:4"/>Ipak, mnogi od onih koji su čuli Petrovu poruku su uzverovali, tako da je broj vernika porastao na pet hiljada.<verse eid="ACT 4:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="ACT 4:5"/>Sledećeg dana su se u Jerusalimu okupili poglavari, starešine i znalci Svetog pisma, <verse eid="ACT 4:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 4:6"/>zatim Prvosveštenik Ana, Kajafa, Jovan, Aleksandar i drugi iz prvosvešteničke loze. <verse eid="ACT 4:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 4:7"/>Izveli su apostole pred sebe i upitali ih: „Kakvom silom i u čije ime ste to učinili?“<verse eid="ACT 4:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="ACT 4:8"/>Tada Petar, ispunjen Svetim Duhom, odgovori: „Poglavari i starešine naroda! <verse eid="ACT 4:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 4:9"/>Ako smo danas izvedeni na saslušanje zbog dobrog dela koje smo učinili bolesnom čoveku i zbog načina njegovog iscelenja, <verse eid="ACT 4:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 4:10"/>onda znajte i vi i čitav izrailjski narod: to je učinjeno u ime Isusa Hrista iz Nazareta, koga ste vi razapeli, a koga je Bog vaskrsao. Njegova sila je učinila da ovaj čovek stoji pred vama zdrav. <verse eid="ACT 4:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 4:11"/><char style="add">Isus</char> je ’kamen što ste vi, graditelji, odbacili, a koji je postao kamen ugaoni.’<verse eid="ACT 4:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="ACT 4:12"/>Spasenja nema ni u jednom drugom, jer pod nebom nema drugog imena među ljudima, koje nas može spasti.“<verse eid="ACT 4:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="ACT 4:13"/>Kada su prisutni videli Petrovu i Jovanovu odvažnost i doznali da su neobrazovani i obični ljudi, bili su zapanjeni. Prepoznali su u njima one koji su bili sa Isusom. <verse eid="ACT 4:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 4:14"/>No, gledajući isceljenog čoveka kako stoji sa njima, ostali su bez reči. <verse eid="ACT 4:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 4:15"/>Tada su naredili Petru i Jovanu da napuste Veliko veće, a oni su počeli da se savetuju među sobom: <verse eid="ACT 4:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 4:16"/>„Šta da radimo sa ovim ljudima? Ne možemo poreći da su učinili ovaj znak, jer se to odigralo naočigled svih stanovnika Jerusalima. <verse eid="ACT 4:16"/><verse number="17" style="v" sid="ACT 4:17"/>Ipak, da se ovo učenje ne bi još više proširilo u narodu, zapretićemo im da nikome ne propovedaju u Isusovo ime.“<verse eid="ACT 4:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="ACT 4:18"/>Tada su dozvali apostole i naredili im da nipošto ne govore niti uče u Isusovo ime. <verse eid="ACT 4:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 4:19"/>Ali, Petar i Jovan im odgovoriše: „Prosudite sami da li je pravo pred Bogom da se više pokoravamo vama ili Bogu, <verse eid="ACT 4:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 4:20"/>jer ne možemo prestati da govorimo o onome što smo čuli i videli.“<verse eid="ACT 4:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="ACT 4:21"/>Članovi Veća su im još jednom zapretili, pa su ih pustili na slobodu. Nisu mogli da se odluče kako da ih kazne, jer je sav narod slavio Boga za ono što se dogodilo. <verse eid="ACT 4:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 4:22"/>Naime, čovek koji je bio čudesno isceljen imao je više od četrdeset godina.<verse eid="ACT 4:22"/></para>
  <para style="s1">Molitva za hrabrost apostola</para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="ACT 4:23"/>Čim su <char style="add">Petar i Jovan</char> bili oslobođeni, otišli su k svojima i izvestili ih o onome što su im vodeći sveštenici i starešine rekli. <verse eid="ACT 4:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 4:24"/>Kada su čuli ovo, jednodušno su se pomolili Bogu rečima: „O, Gospodaru, Stvoritelju neba i zemlje, mora i svega što je u njima. <verse eid="ACT 4:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 4:25"/>Ti si Duhom Svetim, preko našeg praoca, Davida, tvoga sluge rekao:</para>
  <para style="q1" vid="ACT 4:25">’Zašto li se bune narodi,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 4:25">šta to ljudi uzalud smišljaju?<verse eid="ACT 4:25"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="26" style="v" sid="ACT 4:26"/>Carevi se sveta prikupljaju,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 4:26">knezovi se s njima savetuju,</para>
  <para style="q1" vid="ACT 4:26">da navale složno na Gospoda</para>
  <para style="q2" vid="ACT 4:26">i na njegovog Pomazanika<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">4,26 </char><char style="ft" closed="false">Na grčkom </char><char style="fqa" closed="false">Hristos.</char></note>.’<verse eid="ACT 4:26"/></para>
  <para style="m">
    <verse number="27" style="v" sid="ACT 4:27"/>Da, zaista su se udružili u ovom gradu Irod, Pontije Pilat, neznabošci i izrailjski narod protiv tvoga svetog sluge Isusa, koga si pomazao. <verse eid="ACT 4:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 4:28"/>Oni su učinili ono što si ti po svojoj volji i sili unapred odredio. <verse eid="ACT 4:28"/><verse number="29" style="v" sid="ACT 4:29"/>A sada, Gospode, pogledaj na njihove pretnje i dozvoli svojim slugama da s punom slobodom navešćuju tvoju reč. <verse eid="ACT 4:29"/><verse number="30" style="v" sid="ACT 4:30"/>Ispruži svoju ruku da se događaju isceljenja, znaci i čuda – imenom tvoga svetog sluge Isusa.“<verse eid="ACT 4:30"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="31" style="v" sid="ACT 4:31"/>Kada su se pomolili, potresla se kuća u kojoj su bili okupljeni, te su se svi ispunili Duhom Svetim. Zatim su odvažno naveštavali Božiju reč.<verse eid="ACT 4:31"/></para>
  <para style="s1">Jedinstvo prve Crkve</para>
  <para style="p">
    <verse number="32" style="v" sid="ACT 4:32"/>A svi koji su poverovali bili su jednodušni i istomisleni. Niko sopstvenu imovinu nije nazivao svojom, nego im je sve bilo zajedničko.<verse eid="ACT 4:32"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="33" style="v" sid="ACT 4:33"/>Apostoli su sa velikom silom svedočili o Isusovom vaskrsenju, a Bog je izlivao svoju veliku milost na njih. <verse eid="ACT 4:33"/><verse number="34" style="v" sid="ACT 4:34"/>Među njima niko nije oskudevao, jer su svi oni koji su posedovali zemlju ili kuće to prodavali, <verse eid="ACT 4:34"/><verse number="35" style="v" sid="ACT 4:35"/>a novac donosili apostolima. Od toga se delilo svakome prema njegovim potrebama.<verse eid="ACT 4:35"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="36" style="v" sid="ACT 4:36"/>Tako je i neki Levit po imenu Josif, rodom s Kipra, koga su apostoli prozvali Varnava (što znači „sin utehe“), <verse eid="ACT 4:36"/><verse number="37" style="v" sid="ACT 4:37"/>prodao njivu koju je posedovao, a novac predao apostolima.<verse eid="ACT 4:37"/></para>
  <chapter eid="ACT 4"/>
  <chapter number="5" style="c" sid="ACT 5"/>
  <para style="s1">Ananija i Safira</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 5:1"/>I neki Ananija je sa svojom ženom Safirom takođe prodao svoje imanje. <verse eid="ACT 5:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 5:2"/>Međutim, on je u dogovoru sa svojom ženom zadržao deo novca, a ostalo predao apostolima.<verse eid="ACT 5:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="ACT 5:3"/>Tada mu je Petar rekao: „Ananija, zašto je Satana obuzeo tvoje srce, te si slagao Duhu Svetome i zadržao za sebe deo novca koji si dobio za svoje imanje? <verse eid="ACT 5:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 5:4"/>Zar imanje ne bi ostalo tvoje da ga nisi prodao? A kad si ga već prodao, zar novcem nisi mogao da raspolažeš kako si hteo? Zašto si u svom srcu odlučio da učiniš ovo? Ti nisi slagao ljudima, već Bogu.“<verse eid="ACT 5:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="ACT 5:5"/>Čim je Ananija čuo ove reči, srušio se i umro. Veliki strah je obuzeo sve koji su to čuli. <verse eid="ACT 5:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 5:6"/>Tada su mladići ustali, umotali njegovo telo, izneli ga i sahranili.<verse eid="ACT 5:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="ACT 5:7"/>Oko tri sata kasnije dođe Ananijina žena Safira, ne znajući ništa o onome što se desilo. <verse eid="ACT 5:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 5:8"/>Petar je upita: „Da li ste za toliko novaca prodali vaše imanje?“ „Da, upravo za toliko“ – odgovori ona.<verse eid="ACT 5:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="ACT 5:9"/>Tada joj Petar reče: „Zašto ste se dogovorili da stavite na kušnju Duha Gospodnjeg? Evo, pred vratima su oni što su sahranili tvoga muža. I tebe će izneti.“<verse eid="ACT 5:9"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="ACT 5:10"/>Ona istog trena pade do njegovih nogu i izdahnu. Kada su mladići ušli, zatekli su je mrtvu, pa su i nju izneli i sahranili je pored njenog muža. <verse eid="ACT 5:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 5:11"/>Veliki strah je obuzeo celu Crkvu i sve one koji su čuli o ovome.<verse eid="ACT 5:11"/></para>
  <para style="s1">Rast Crkve</para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="ACT 5:12"/>Preko apostola se događalo mnogo znakova i čuda u narodu. A verujući su se jednodušno okupljali u Solomonovom tremu. <verse eid="ACT 5:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 5:13"/>Niko se od ostalih nije usuđivao da im se pridruži, ali ih je narod veoma hvalio. <verse eid="ACT 5:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 5:14"/>Ipak, sve je više bilo muškaraca i žena koji su verovali u Gospoda. <verse eid="ACT 5:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 5:15"/>Tako su ljudi stavljali bolesnike na postelje i nosila i iznosili ih na ulice, ne bi li kako Petrova senka osenila koga od njih – dok on prolazi. <verse eid="ACT 5:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 5:16"/>Čak su i žitelji iz okoline Jerusalima donosili one koji su bili bolesni i opsednuti nečistim duhovima, i svi su bili izlečeni.<verse eid="ACT 5:16"/></para>
  <para style="s1">Ponovno progonstvo apostola</para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="ACT 5:17"/>Tada su se digli Prvosveštenik i sve njegove pristalice iz sadukejske stranke, i van sebe od zavisti, <verse eid="ACT 5:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 5:18"/>uhvatili apostole i bacili ih u javnu tamnicu. <verse eid="ACT 5:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 5:19"/>Međutim, anđeo Gospodnji je u toku noći otvorio vrata tamnice, izveo ih i rekao im: <verse eid="ACT 5:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 5:20"/>„Idite u hram i propovedajte sve o ovom <char style="add">novom</char> životu.“<verse eid="ACT 5:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="ACT 5:21"/>Kada su oni to čuli, ušli su u hram u ranu zoru i poučavali narod.</para>
  <para style="p" vid="ACT 5:21">U međuvremenu su došli Prvosveštenik i njegove pristalice, sazvali sastanak Velikog veća sa svim starešinama izrailjskog naroda, i naredili da se apostoli dovedu iz tamnice. <verse eid="ACT 5:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 5:22"/>Ali, kada su stražari otišli u tamnicu, nisu ih tamo zatekli, pa su se vratili i rekli: <verse eid="ACT 5:22"/><verse number="23" style="v" sid="ACT 5:23"/>„Vrata ćelije su bila dobro zaključana, a stražari su stajali pred vratima. Ipak, kad smo otvorili vrata, nismo našli nikoga.“ <verse eid="ACT 5:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 5:24"/>Kad su zapovednik hramske straže i vodeći sveštenici čuli ovaj izveštaj, bili su u nedoumici, pitajući se šta je to moglo da se dogodi sa njima.<verse eid="ACT 5:24"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="25" style="v" sid="ACT 5:25"/>Tada je neko došao i javio im: „Eno, oni ljudi koje ste juče bacili u tamnicu stoje u hramu i poučavaju narod!“<verse eid="ACT 5:25"/></para>
  <para style="s1">Pred Velikim većem</para>
  <para style="p">
    <verse number="26" style="v" sid="ACT 5:26"/>Tada je zapovednik hramske straže lično otišao sa stražarima i odveo apostole, ali ne prisilno, jer su se plašili da ih ljudi ne kamenuju.<verse eid="ACT 5:26"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="27" style="v" sid="ACT 5:27"/>Kada su ih doveli, izveli su ih pred Veliko veće. Tada ih je Prvosveštenik upitao: <verse eid="ACT 5:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 5:28"/>„Zar vam nismo strogo zabranili da poučavate u Isusovo ime? A vi ste pak čitav Jerusalim napunili vašim učenjem i hoćete da svalite na nas krivicu za smrt tog čoveka.“<verse eid="ACT 5:28"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="29" style="v" sid="ACT 5:29"/>Petar i apostoli su im odgovorili: „Bogu se treba više pokoravati nego ljudima. <verse eid="ACT 5:29"/><verse number="30" style="v" sid="ACT 5:30"/>Bog naših otaca je vaskrsao iz mrtvih Isusa, koga ste vi ubili prikovavši ga na drvo. <verse eid="ACT 5:30"/><verse number="31" style="v" sid="ACT 5:31"/>Ali, Bog ga je uzvisio i postavio sebi s desne strane kao Kneza i Spasitelja, da bi Izrailju omogućio pokajanje i oproštenje greha. <verse eid="ACT 5:31"/><verse number="32" style="v" sid="ACT 5:32"/>Mi smo svedoci svega toga, zajedno sa Duhom Svetim koga je Bog dao onima koji su mu poslušni.“<verse eid="ACT 5:32"/></para>
  <para style="s1">Gamalilova mudrost</para>
  <para style="p">
    <verse number="33" style="v" sid="ACT 5:33"/>Kada su <char style="add">članovi Velikog veća</char> čuli ovo, toliko su se razbesneli, da su naumili da ih ubiju. <verse eid="ACT 5:33"/><verse number="34" style="v" sid="ACT 5:34"/>Ali tada je u Velikom veću ustao neki učitelj Zakona po imenu Gamalilo, farisej koga je sav narod poštovao, i zapovedio da se apostoli na kratko izvedu. <verse eid="ACT 5:34"/><verse number="35" style="v" sid="ACT 5:35"/>Zatim im se obratio: „Izrailjci, dobro razmislite šta ćete učiniti s ovim ljudima. <verse eid="ACT 5:35"/><verse number="36" style="v" sid="ACT 5:36"/>Pre nekog vremena pojavio se Tevda koji je tvrdio za sebe da je neko i nešto. Njemu se pridružilo četiri stotine ljudi, ali je on bio ubijen, a svi njegovi sledbenici su se razbežali, te je cela stvar propala. <verse eid="ACT 5:36"/><verse number="37" style="v" sid="ACT 5:37"/>Posle ovoga, u vreme popisa, pojavio se Juda Galilejac i podigao narod na bunu. Ali i on je poginuo, a svi njegovi sledbenici su se razbežali. <verse eid="ACT 5:37"/><verse number="38" style="v" sid="ACT 5:38"/>Zato vam sada savetujem da se okanete ovih ljudi i pustite ih da idu. Jer, ako njihov naum ili njihovo delovanje potiče od ljudi, to će propasti. <verse eid="ACT 5:38"/><verse number="39" style="v" sid="ACT 5:39"/>No, ako to potiče od Boga, onda nećete moći da ih uništite, jer biste se tako pokazali kao oni koji se bore protiv Boga.“</para>
  <para style="p" vid="ACT 5:39">Oni su se složili s njim, <verse eid="ACT 5:39"/><verse number="40" style="v" sid="ACT 5:40"/>i kad su pozvali apostole naredili su da ih išibaju. Zatim su im zapretili da više ne propovedaju u Isusovo ime, pa su ih pustili.<verse eid="ACT 5:40"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="41" style="v" sid="ACT 5:41"/>Apostoli su napustili Veliko veće radujući se što su bili udostojeni da podnesu sramotu radi <char style="add">njegovog</char> imena. <verse eid="ACT 5:41"/><verse number="42" style="v" sid="ACT 5:42"/>Ipak, nisu prestali da svakog dana u hramu i po kućama poučavaju i navešćuju Radosnu vest o Hristu Isusu.<verse eid="ACT 5:42"/></para>
  <chapter eid="ACT 5"/>
  <chapter number="6" style="c" sid="ACT 6"/>
  <para style="s1">Izbor sedmorice đakona</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 6:1"/>Tih dana, kada je broj učenika rastao, <char style="add">Jevreji koji su govorili</char> grčki počeli su da se žale na <char style="add">domaće</char> Jevreje, jer su njihove udovice bile zanemarivane prilikom svakodnevne podele hrane. <verse eid="ACT 6:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 6:2"/>Zato su Dvanaestorica sazvala sabor učenika i rekla: „Ne bi bilo u redu da mi zanemarimo službu propovedanja reči Božije, da bismo se bavili raspodelom hrane. <verse eid="ACT 6:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 6:3"/>Zato, braćo, odaberite među sobom sedmoricu osvedočenih ljudi, punih Duha i mudrosti. Njih ćemo postaviti da vrše ovu službu, <verse eid="ACT 6:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 6:4"/>a mi ćemo se posvetiti molitvi i službi propovedanja.“<verse eid="ACT 6:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="ACT 6:5"/>Ovaj predlog se svideo svima okupljenima, pa su izabrali Stefana, čoveka punog vere i Duha Svetoga, zatim Filipa, Prohora, Nikanora, Timona, Parmena i Nikolu iz Antiohije, koji se bio obratio na judejsku veru. <verse eid="ACT 6:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 6:6"/>Ove su doveli pred apostole koji su se pomolili i položili na njih ruke.<verse eid="ACT 6:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="ACT 6:7"/>Božija reč se širila, a broj učenika u Jerusalimu se veoma umnožio. Među njima je bio i znatan broj judejskih sveštenika koji su prihvatili veru.<verse eid="ACT 6:7"/></para>
  <para style="s1">Stefan pred Većem</para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="ACT 6:8"/>A Stefan je, ispunjen <char style="add">Božijom</char> milošću i silom, činio velika čuda i znake među narodom. <verse eid="ACT 6:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 6:9"/>Međutim, došli su neki iz takozvane Sinagoge libertinaca – Jevreji iz Kirine, Aleksandrije, te neki iz Kilikije i <char style="add">Male</char> Azije, i upustili se u raspravu sa Stefanom.<verse eid="ACT 6:9"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="ACT 6:10"/>Ipak, nisu mogli da se suprotstave njegovoj mudrosti, jer ga je Duh poticao da govori.<verse eid="ACT 6:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="ACT 6:11"/>Zbog toga su podgovorili neke ljude da izjave: „Čuli smo da je <char style="add">Stefan</char> pogrdno govorio protiv Mojsija i Boga.“<verse eid="ACT 6:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="ACT 6:12"/>Pobunili su i narod, starešine i znalce Svetog pisma, pa su mu prišli, uhvatili ga i izveli pred Veliko veće. <verse eid="ACT 6:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 6:13"/>Tu su doveli lažne svedoke koji su govorili: „Ovaj čovek ne prestaje da govori protiv hrama i Zakona. <verse eid="ACT 6:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 6:14"/>Čuli smo, naime, da je rekao da će Isus Nazarećanin razoriti ovaj hram i izmeniti običaje koje nam je Mojsije predao.“<verse eid="ACT 6:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="ACT 6:15"/>Svi koji su sedeli u Velikom veću su uprli pogled u Stefana i primetili da mu je lice kao lice anđela.<verse eid="ACT 6:15"/></para>
  <chapter eid="ACT 6"/>
  <chapter number="7" style="c" sid="ACT 7"/>
  <para style="s1">Stefanov govor</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 7:1"/>Tada je Prvosveštenik upitao Stefana: „Jesu li ove <char style="add">optužbe</char> istinite?“ <verse eid="ACT 7:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 7:2"/><char style="add">Stefan</char> je na ovo odgovorio: „Braćo i oci, slušajte me. Slavni Bog objavio se našem ocu Avrahamu u Mesopotamiji, pre nego što se nastanio u Haranu, <verse eid="ACT 7:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 7:3"/>i naložio mu: ’Idi iz svoje zemlje i od svoje rodbine, pa pođi u zemlju koju ću ti pokazati.’<verse eid="ACT 7:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="ACT 7:4"/>
    <char style="add">Avraham</char> je napustio Haldejsku zemlju i nastanio se u Haranu. Posle smrti njegovog oca, <char style="add">Bog</char> ga je preselio u ovu zemlju u kojoj vi sada živite. <verse eid="ACT 7:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 7:5"/>U njoj mu ni stopu nije dao u posed, ali mu je obećao da će je dati u posed njemu i njegovom potomstvu posle njega, iako još nije imao dece.<verse eid="ACT 7:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="ACT 7:6"/>Bog mu je <char style="add">takođe</char> rekao da će njegovi potomci biti došljaci u tuđoj zemlji. Tamo će robovati i biti tlačeni četiri stotine godina: <verse eid="ACT 7:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 7:7"/>’Narodu kome budu robovali ja ću suditi, a na kraju će izaći odande i služiti mi na ovom mestu.’ <verse eid="ACT 7:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 7:8"/>Bog je onda sa Avrahamom sklopio savez, čiji je znak obrezanje. Njemu se rodio Isak koga je obrezao osmoga dana. Isak je obrezao Jakova, a Jakov dvanaest rodonačelnika.<verse eid="ACT 7:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="ACT 7:9"/>Rodonačelnici su bili ljubomorni na svog brata Josifa, pa su ga prodali kao roba u Egipat. Ipak, Bog je bio sa njim <verse eid="ACT 7:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 7:10"/>i izbavio ga od svih njegovih nevolja. Pošto ga je Bog obdario mudrošću, stekao je naklonost faraona, egipatskog cara, koji ga je postavio da upravlja Egiptom i celim svojim dvorom.<verse eid="ACT 7:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="ACT 7:11"/>Tada je u Egiptu i Hananu nastala glad i velika beda, tako da naši preci nisu mogli da nabave hranu. <verse eid="ACT 7:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 7:12"/>Kad je Jakov čuo da u Egiptu ima žita, poslao je tamo naše očeve prvi put. <verse eid="ACT 7:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 7:13"/>Kada su se tamo našli po drugi put, Josif je obznanio svojoj braći ko je on. Tako je faraon saznao za Josifovu porodicu. <verse eid="ACT 7:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 7:14"/>Josif je onda poslao po svoga oca Jakova i svu svoju rodbinu – ukupno sedamdeset pet osoba. <verse eid="ACT 7:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 7:15"/>Tako je Jakov otišao u Egipat gde je umro on i naši očevi. <verse eid="ACT 7:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 7:16"/>Njihova tela su bila prenesena u Sihem i položena u grob koji je Avraham bio kupio od Emorovih sinova za određenu svotu.<verse eid="ACT 7:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="ACT 7:17"/>Približavalo se vreme da Bog ispuni obećanje koje je uz zakletvu dao Avrahamu. Narod je rastao i množio se u Egiptu, <verse eid="ACT 7:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 7:18"/>sve dok Egiptom nije zavladao novi car koji nije poznavao Josifa. <verse eid="ACT 7:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 7:19"/>On je lukavo postupio sa našim narodom: zlostavljao je naše pretke i prisiljavao ih da svoju novorođenčad ostavljaju napolju da umru. <verse eid="ACT 7:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 7:20"/>U to vreme, rodio se Mojsije. Bio je prelepo dete. Tri meseca je bio odgajan u očevoj kući. <verse eid="ACT 7:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 7:21"/>Kada su ga ostavili napolju, faraonova ćerka ga je uzela i odgojila ga sebi za sina. <verse eid="ACT 7:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 7:22"/>Mojsije je, odgojen u svoj mudrosti Egipta, bio čuven po svojim rečima i delima.<verse eid="ACT 7:22"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="ACT 7:23"/>Kada mu je bilo četrdeset godina, dođe mu na pamet da poseti svoju braću Izrailjce. <verse eid="ACT 7:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 7:24"/>Kad je video kako jedan od njih biva zlostavljan, on mu priskoči u pomoć i osveti ga – ubivši Egipćanina. <verse eid="ACT 7:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 7:25"/>Mislio je da će njegovi sunarodnici shvatiti da im Bog preko njega šalje izbavljenje, ali oni to nisu razumeli. <verse eid="ACT 7:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 7:26"/>Sledećeg dana je zatekao dva Izrailjca kako se tuku. Pokušao je da ih pomiri govoreći: ’Ljudi, vi ste braća! Zašto zlostavljate jedan drugoga?’<verse eid="ACT 7:26"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="27" style="v" sid="ACT 7:27"/>No, onaj što je zlostavljao svoga bližnjeg, odgurnu ga i reče mu: ’Ko je tebe postavio za glavara i sudiju nad nama? <verse eid="ACT 7:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 7:28"/>Hoćeš li i mene da ubiješ kao što si juče ubio Egipćanina?’ <verse eid="ACT 7:28"/><verse number="29" style="v" sid="ACT 7:29"/>Na te reči Mojsije pobegne iz Egipta i nastani se kao došljak u madijanskoj zemlji. Tamo su mu se rodila dva sina.<verse eid="ACT 7:29"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="30" style="v" sid="ACT 7:30"/>Posle četrdeset godina, ukazao mu se anđeo u plamtećem ognju iz jednog grma, u pustinji kod planine Sinaj. <verse eid="ACT 7:30"/><verse number="31" style="v" sid="ACT 7:31"/>Kad je Mojsije to video, zadivio se prizorom. Ali kada je prišao grmu da bolje osmotri, čuo je glas Gospodnji: <verse eid="ACT 7:31"/><verse number="32" style="v" sid="ACT 7:32"/>’Ja sam Bog tvojih otaca; Bog Avrahamov, Isakov i Jakovljev.’ Drhteći od straha, Mojsije se nije više usuđivao da digne pogled.<verse eid="ACT 7:32"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="33" style="v" sid="ACT 7:33"/>Bog mu je zatim rekao: ’Izuj obuću sa svojih nogu, jer je mesto na kome stojiš sveto tlo. <verse eid="ACT 7:33"/><verse number="34" style="v" sid="ACT 7:34"/>Uistinu sam video nevolje moga naroda u Egiptu i čuo njegovo uzdisanje i zato sam sišao da ih izbavim. A sad pođi, ja te šaljem u Egipat!’<verse eid="ACT 7:34"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="35" style="v" sid="ACT 7:35"/>Dakle, istog onog Mojsija koga su odbacili rekavši: ’Ko je tebe postavio za glavara i sudiju nad nama?’, Bog je sada poslao kao vladara i izbavitelja preko anđela koji mu se ukazao u grmu. <verse eid="ACT 7:35"/><verse number="36" style="v" sid="ACT 7:36"/>On ih je izveo odande, čineći čuda i znake u egipatskoj zemlji, na Crvenom moru i u pustinji tokom četrdeset godina.<verse eid="ACT 7:36"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="37" style="v" sid="ACT 7:37"/>To je onaj isti Mojsije koji je rekao Izrailjcima: ’Bog će vam podići proroka od vaše braće, kao što sam ja.’ <verse eid="ACT 7:37"/><verse number="38" style="v" sid="ACT 7:38"/>On je bio na saboru u pustinji, a anđeo je govorio s njim i s našim precima na gori Sinaj; on je primio reči života i predao ih nama.<verse eid="ACT 7:38"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="39" style="v" sid="ACT 7:39"/>Međutim, naši preci nisu hteli da ga poslušaju, nego su ga odbacili i svojim se srcem vratili u Egipat. <verse eid="ACT 7:39"/><verse number="40" style="v" sid="ACT 7:40"/>Rekli su Aronu: ’Napravi nam bogove koji će ići pred nama, jer ne znamo šta se dogodilo sa onim Mojsijem koji nas je izveo iz Egipta.’ <verse eid="ACT 7:40"/><verse number="41" style="v" sid="ACT 7:41"/>Tih dana su napravili kip teleta i prineli mu žrtvu, veseleći se onome što su svojim rukama napravili. <verse eid="ACT 7:41"/><verse number="42" style="v" sid="ACT 7:42"/>Tada se Bog okrenuo od njih, i prepustio ih da služe nebeskoj vojsci, baš kao što je zapisano u Knjizi prorokâ:</para>
  <para style="q1" vid="ACT 7:42">’Meni li ste prinosili žitne žrtve i prinose</para>
  <para style="q2" vid="ACT 7:42">u pustinji četrdeset godina,</para>
  <para style="q3" vid="ACT 7:42">o, dome Izrailjev?!<verse eid="ACT 7:42"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="43" style="v" sid="ACT 7:43"/>
    <char style="add">Ne</char>, nego ste nosili Molohov šator</para>
  <para style="q2" vid="ACT 7:43">i zvezdu boga vašeg Refana;</para>
  <para style="q1" vid="ACT 7:43">likove koje ste načinili da im se klanjate.</para>
  <para style="q2" vid="ACT 7:43">Zato ću vas izgnati i dalje od Vavilona.’<verse eid="ACT 7:43"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="44" style="v" sid="ACT 7:44"/>Naši preci su u pustinji imali Šator svedočanstva. Bog je naložio Mojsiju, dok je razgovarao s njim, da Šator izradi prema nacrtu koji je video. <verse eid="ACT 7:44"/><verse number="45" style="v" sid="ACT 7:45"/>Šator koji su primili, naši preci su uneli u zemlju, što su pod Isusom <char style="add">Navinom</char> osvojili od mnogobožaca, koje je Bog oterao ispred njih. Šator je ostao tamo sve do vremena <char style="add">cara</char> Davida. <verse eid="ACT 7:45"/><verse number="46" style="v" sid="ACT 7:46"/>On je stekao Božiju naklonost, pa je tražio od Boga da mu dozvoli da sagradi Prebivalište za Boga Jakovljevog. <verse eid="ACT 7:46"/><verse number="47" style="v" sid="ACT 7:47"/>Ipak, tek je Solomon sagradio Dom Bogu.<verse eid="ACT 7:47"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="48" style="v" sid="ACT 7:48"/>Ali, Svevišnji ne prebiva u hramovima napravljenim ljudskim rukama, kao što i prorok kaže:<verse eid="ACT 7:48"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="49" style="v" sid="ACT 7:49"/>’Nebesa su presto moj,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 7:49">a zemlja postolje za noge moje.</para>
  <para style="q1" vid="ACT 7:49">Kakvu kuću ćete mi sagraditi?</para>
  <para style="q2" vid="ACT 7:49">I gde je mesto moga počivanja? – pita Gospod.<verse eid="ACT 7:49"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="50" style="v" sid="ACT 7:50"/>Nije li sve to moja ruka načinila?’<verse eid="ACT 7:50"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="51" style="v" sid="ACT 7:51"/>O, vi tvrdoglavi i neobrezani u srcu i ušima! Vi se uvek protivite Duhu Svetom, kao što su to činili i vaši preci <verse eid="ACT 7:51"/><verse number="52" style="v" sid="ACT 7:52"/>Koga od proroka vaši preci nisu progonili? Ubili su čak i one što su najavljivali dolazak Pravednika, koga ste vi sada izdali i ubili. <verse eid="ACT 7:52"/><verse number="53" style="v" sid="ACT 7:53"/>Vi ste na zapovest anđela primili Zakon, ali ga niste poslušali.“<verse eid="ACT 7:53"/></para>
  <para style="s1">Stefanova smrt</para>
  <para style="p">
    <verse number="54" style="v" sid="ACT 7:54"/>Kada su oni to čuli, uskipeo je bes u njima, pa su počeli da škrguću zubima na njega. <verse eid="ACT 7:54"/><verse number="55" style="v" sid="ACT 7:55"/>Tada je Stefan, ispunjen Duhom Svetim, upro pogled u nebo i ugledao Božiju slavu i Isusa kako stoji s desne strane Boga. <verse eid="ACT 7:55"/><verse number="56" style="v" sid="ACT 7:56"/>Zatim je rekao: „Gle, vidim otvoreno nebo i Sina Čovečijeg kako stoji s desne strane Bogu.“<verse eid="ACT 7:56"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="57" style="v" sid="ACT 7:57"/>Na to su oni podigli veliku viku, začepili svoje uši i jednodušno navalili na njega. <verse eid="ACT 7:57"/><verse number="58" style="v" sid="ACT 7:58"/>Odvukli su ga izvan grada gde su ga kamenovali. Svedoci su svoje ogrtače dali na čuvanje mladiću koji se zvao Savle.<verse eid="ACT 7:58"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="59" style="v" sid="ACT 7:59"/>Dok su ga kamenovali, Stefan je zazivao <char style="add">Boga</char> i govorio: „Gospode Isuse, primi moj duh!“ <verse eid="ACT 7:59"/><verse number="60" style="v" sid="ACT 7:60"/>Zatim je pao na kolena i glasno povikao: „Gospode, ne uračunaj im ovaj greh!“ Nakon što je ovo izgovorio, usnuo je.<verse eid="ACT 7:60"/></para>
  <chapter eid="ACT 7"/>
  <chapter number="8" style="c" sid="ACT 8"/>
  <para style="ms1">Širenje Crkve</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 8:1"/>A Savle je odobravao Stefanovo ubistvo. Tog dana je nastao veliki progon crkve u Jerusalimu, pa su se svi, izuzev apostola, rasejali po Judeji i Samariji. <verse eid="ACT 8:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 8:2"/>Stefana su, pak, sahranili pobožni ljudi i uz veliku žalost ga oplakali. <verse eid="ACT 8:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 8:3"/>A Savle je pustošio Crkvu; zalazio je od kuće do kuće i odvlačio muškarce i žene u tamnicu.<verse eid="ACT 8:3"/></para>
  <para style="s1">Filip u Samariji</para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="ACT 8:4"/>Oni koji su bili rasejani, naveštavali su Radosnu vest gde god su prolazili. <verse eid="ACT 8:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 8:5"/>Tako je Filip otišao u jedan grad u Samariji i objavljivao im Hrista. <verse eid="ACT 8:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 8:6"/>Sav narod je pažljivo slušao njegove reči i gledao znake koje je činio. <verse eid="ACT 8:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 8:7"/>Naime, nečisti duhovi su uz glasne krike izlazili iz ljudi koji su bili njima opsednuti, a i mnogo oduzetih i hromih je bilo isceljeno. <verse eid="ACT 8:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 8:8"/>Tada je nastala velika radost u gradu.<verse eid="ACT 8:8"/></para>
  <para style="s1">Simon vračar</para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="ACT 8:9"/>U tom gradu je duže vremena živeo neki čovek po imenu Simon, koji je svojim vračanjem zadivljavao narod u Samariji. Govorio je za sebe da je on nešto posebno, <verse eid="ACT 8:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 8:10"/>te su ga uvažavali i ugledni i neugledni, izjavljujući: „Ovaj čovek je zaista sila Božija, za koju se kaže da je velika.“ <verse eid="ACT 8:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 8:11"/>Priklanjali su mu se, jer ih je duže vremena zadivljavao svojim vračanjem. <verse eid="ACT 8:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 8:12"/>Ali kada su poverovali Filipu, koji je propovedao o Radosnoj vesti Carstva Božijeg i o imenu Isusa Hrista, krštavali su se i muškarci i žene. <verse eid="ACT 8:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 8:13"/>Čak je i sam Simon uzverovao. Nakon što je bio kršten, stalno je bio uz Filipa; bio je zadivljen gledajući znake i velika čuda koja su se događala.<verse eid="ACT 8:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="ACT 8:14"/>Kada su apostoli u Jerusalimu čuli da su Samarjani prihvatili Božiju reč, poslali su tamo Petra i Jovana. <verse eid="ACT 8:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 8:15"/>Kada su ovi stigli, pomolili su se za Samarjane da prime Svetog Duha. <verse eid="ACT 8:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 8:16"/>Naime, ni na koga od njih još nije bio sišao Sveti Duh, već su bili kršteni samo u ime Gospoda Isusa. <verse eid="ACT 8:16"/><verse number="17" style="v" sid="ACT 8:17"/>Apostoli su položili ruke na njih, te su primili Duha Svetoga.<verse eid="ACT 8:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="ACT 8:18"/>Kad je Simon video da se Duh daje polaganjem ruku apostola, ponudio im je novac <verse eid="ACT 8:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 8:19"/>rekavši: „Dajte i meni tu vlast da svako na koga položim ruke primi Duha Svetoga.“<verse eid="ACT 8:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="ACT 8:20"/>Petar mu je odgovorio: „Neka tvoj novac propadne zajedno s tobom kad si mislio da novcem možeš da stekneš Božiji dar. <verse eid="ACT 8:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 8:21"/>Ti nemaš ni dela ni udela u ovoj službi, jer tvoje srce nije pravo pred Bogom. <verse eid="ACT 8:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 8:22"/>Pokaj se za to zlo i moli se Gospodu, ne bi li ti oprostio što si to naumio u svom srcu. <verse eid="ACT 8:22"/><verse number="23" style="v" sid="ACT 8:23"/>Vidim, naime, da si pun gorkog otrova i u okovima nepravde.“<verse eid="ACT 8:23"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="24" style="v" sid="ACT 8:24"/>„Molite se Gospodu za mene – molio ih je Simon – da mi se ne dogodi ništa od ovoga što ste rekli.“<verse eid="ACT 8:24"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="25" style="v" sid="ACT 8:25"/>Nakon što su im svedočili i objavili im reč Gospodnju, <char style="add">Petar i Jovan</char> su se vratili u Jerusalim, propovedajući usput Radosnu vest u mnogim samarjanskim selima.<verse eid="ACT 8:25"/></para>
  <para style="s1">Obraćenje Etiopljanina</para>
  <para style="p">
    <verse number="26" style="v" sid="ACT 8:26"/>Tada je anđeo Gospodnji rekao Filipu: „Spremi se i kreni na jug, prema putu što se od Jerusalima spušta prema Gazi; taj put je pust.“ <verse eid="ACT 8:26"/><verse number="27" style="v" sid="ACT 8:27"/>Filip se spremio i otišao. Baš tada naiđe neki Etiopljanin, evnuh, velikodostojnik etiopske carice Kandake, i nadglednik cele njene riznice. On je došao u Jerusalim da se pokloni <char style="add">Bogu</char>. <verse eid="ACT 8:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 8:28"/>Vraćajući se kući sedeo je u svojim kočijama i čitao <char style="add">Knjigu</char> proroka Isaije. <verse eid="ACT 8:28"/><verse number="29" style="v" sid="ACT 8:29"/>Tada Duh reče Filipu: „Idi i drži se tih kočija.“<verse eid="ACT 8:29"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="30" style="v" sid="ACT 8:30"/>Filip je pritrčao kočijama, pa kad je čuo da Etiopljanin čita iz proroka Isaije, upita ga: „Da li razumeš to što čitaš?“<verse eid="ACT 8:30"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="31" style="v" sid="ACT 8:31"/>„Kako da razumem – odgovori Etiopljanin – kada nema nikoga da mi objasni?“ Zatim je pozvao Filipa da sedne s njim.<verse eid="ACT 8:31"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="32" style="v" sid="ACT 8:32"/>U odeljku iz Pisma koji je Etiopljanin čitao, pisalo je sledeće:</para>
  <para style="q1" vid="ACT 8:32">„Kao ovca na klanje je vođen,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 8:32">i kao jagnje nemo pred onima koji ga strižu,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 8:32">tako nije otvorio usta svoja.<verse eid="ACT 8:32"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="33" style="v" sid="ACT 8:33"/>Bio je ponižen i pravde lišen.</para>
  <para style="q2" vid="ACT 8:33">Ko će pričati o njegovom potomstvu</para>
  <para style="q2" vid="ACT 8:33">pošto mu se život sa zemlje uzima?“<verse eid="ACT 8:33"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="34" style="v" sid="ACT 8:34"/>Evnuh je upitao Filipa: „Reci mi, molim te, o kome to prorok govori? O sebi ili o nekom drugom?“ <verse eid="ACT 8:34"/><verse number="35" style="v" sid="ACT 8:35"/>Tada mu je Filip, polazeći od istog odeljka Pisma, objavio Radosnu vest o Isusu.<verse eid="ACT 8:35"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="36" style="v" sid="ACT 8:36"/>Putujući tako, došli su do neke vode. Evnuh reče: „Evo vode! Šta mi brani da budem kršten?“ <verse eid="ACT 8:36"/><verse number="37" style="v" sid="ACT 8:37"/>„Može – odgovori Filip – ako veruješ svim svojim srcem.“ „Verujem – reče evnuh – da je Isus Hristos Sin Božiji.“ <verse eid="ACT 8:37"/><verse number="38" style="v" sid="ACT 8:38"/>Naredio je da se kočija zaustavi. Zatim su obojica, Filip i evnuh, sišli u vodu, pa ga je Filip krstio. <verse eid="ACT 8:38"/><verse number="39" style="v" sid="ACT 8:39"/>Kada su izašli iz vode, Duh Božiji iznenada uze Filipa, i evnuh ga više nije video. Ipak, nastavio je svojim putem radujući se. <verse eid="ACT 8:39"/><verse number="40" style="v" sid="ACT 8:40"/>Filip se, međutim, našao u Azotu, pa je putujući propovedao Radosnu vest po svim gradovima sve dok nije došao u Kesariju.<verse eid="ACT 8:40"/></para>
  <chapter eid="ACT 8"/>
  <chapter number="9" style="c" sid="ACT 9"/>
  <para style="s1">Savlovo obraćenje</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 9:1"/>Savle je, u međuvremenu, i dalje ljutito pretio da će pobiti učenike Gospodnje. Zato je otišao kod Prvosveštenika <verse eid="ACT 9:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 9:2"/>i od njega zatražio pismeno odobrenje za sinagoge u Damasku, da ako nađe sledbenike Puta <char style="add">Gospodnjeg</char>, bilo muškarce ili žene, može da ih svezane sprovede u Jerusalim. <verse eid="ACT 9:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 9:3"/>Kada se približio Damasku, odjednom ga je obasjalo jako svetlo sa neba. <verse eid="ACT 9:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 9:4"/>Tada je pao na zemlju i začuo glas koji mu reče: „Savle! Savle! Zašto me progoniš?“<verse eid="ACT 9:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="ACT 9:5"/>„Ko si ti, Gospode?“ – upitao je <char style="add">Savle</char>. „Ja sam Isus koga ti progoniš“ – odgovori glas. <verse eid="ACT 9:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 9:6"/>„A sad ustani i uđi u grad i tamo će ti se reći šta treba da radiš.“<verse eid="ACT 9:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="ACT 9:7"/>Savlovi pratioci su zanemeli; čuli su glas, ali nisu videli nikoga. <verse eid="ACT 9:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 9:8"/>Kada je Savle ustao sa zemlje, otvorio je oči, ali ništa nije mogao da vidi, tako da su ga uzeli za ruku i doveli u Damask. <verse eid="ACT 9:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 9:9"/>Tri dana nije mogao da vidi, a za to vreme nije ni jeo ni pio.<verse eid="ACT 9:9"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="ACT 9:10"/>U Damasku je živeo neki učenik po imenu Ananija. Njemu je Gospod u viđenju rekao: „Ananija!“ „Evo me, Gospode“ – odgovorio je Ananija.<verse eid="ACT 9:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="ACT 9:11"/>„Idi u Judinu kuću – reče Gospod – u ulicu koja se zove ’Prava’, i potraži Taršanina po imenu Savle. On se upravo sada moli. <verse eid="ACT 9:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 9:12"/>Savle je u viđenju video čoveka po imenu Ananija kako ulazi i stavlja ruke na njega da bi progledao.“<verse eid="ACT 9:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="ACT 9:13"/>Ananija mu odgovori: „Gospode, čuo sam od mnogih da je ovaj čovek naneo mnogo zla tvom svetom narodu u Jerusalimu. <verse eid="ACT 9:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 9:14"/>Čak i ovde ima ovlašćenje od Prvosveštenika da sveže sve koji prizivaju tvoje ime.“<verse eid="ACT 9:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="ACT 9:15"/>Gospod mu reče: „Idi, jer je on oruđe koje sam izabrao da objavi moje ime narodima, carevima, i narodu izrailjskom. <verse eid="ACT 9:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 9:16"/>Ja ću mu, naime, pokazati koliko mora da pretrpi za moje ime.“<verse eid="ACT 9:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="ACT 9:17"/>Ananija je otišao, ušao u kuću i položio svoje ruke na njega, te rekao: „Brate Savle! Gospod Isus, koji ti se ukazao na putu kojim si išao, poslao me je da progledaš i da se napuniš Svetog Duha.“ <verse eid="ACT 9:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 9:18"/>Istog trenutka sa njegovih očiju spade nešto kao krljušt, te je progledao. Tada je ustao i bio kršten. <verse eid="ACT 9:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 9:19"/>Potom je pojeo nešto hrane, pa se okrepio. Nekoliko dana je proveo sa učenicima iz Damaska, <verse eid="ACT 9:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 9:20"/>i odmah počeo da propoveda po sinagogama da je Isus Sin Božiji.<verse eid="ACT 9:20"/></para>
  <para style="s1">Savle se vraća u Jerusalim</para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="ACT 9:21"/>Svi koji su ga slušali, čudili su se: „Nije li ovo onaj – pitali su se – što je u Jerusalimu istrebljivao one koji zazivaju to ime? Zar nije došao ovde da ih svezane dovede pred vodeće sveštenike?“ <verse eid="ACT 9:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 9:22"/>Savlovo propovedanje bivalo je sve silnije, pa je Jevreje iz Damaska ostavljao bez reči, dokazujući da je Isus Hristos.<verse eid="ACT 9:22"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="ACT 9:23"/>Nakon duže vremena, Jevreji skuju zaveru da ga ubiju. <verse eid="ACT 9:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 9:24"/>Savle je, međutim, saznao za njihovu nameru. Jevreji su, pak, i danju i noću budno motrili na gradska vrata da bi ga ubili. <verse eid="ACT 9:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 9:25"/>No, učenici su ga noću spustili u košari preko gradskih zidina.<verse eid="ACT 9:25"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="26" style="v" sid="ACT 9:26"/>Kad je Savle došao u Jerusalim, pokušao je da se pridruži učenicima. Ipak, svi su ga se plašili, jer nisu verovali da je zaista učenik. <verse eid="ACT 9:26"/><verse number="27" style="v" sid="ACT 9:27"/>Tada ga je Varnava prihvatio i odveo ga apostolima. Ispričao je apostolima kako je Savle video Gospoda koji mu je govorio i kako je u Damasku hrabro propovedao u Isusovo ime.<verse eid="ACT 9:27"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="28" style="v" sid="ACT 9:28"/>Tako je Savle ostao sa njima, pa je išao po Jerusalimu i hrabro propovedao u Isusovo ime. <verse eid="ACT 9:28"/><verse number="29" style="v" sid="ACT 9:29"/>Govorio je i raspravljao sa <char style="add">Jevrejima koji su govorili</char> grčki, ali su i oni nastojali da ga ubiju. <verse eid="ACT 9:29"/><verse number="30" style="v" sid="ACT 9:30"/>Kada su to braća saznala, odveli su ga u Kesariju i odande ga poslali u Tars.<verse eid="ACT 9:30"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="31" style="v" sid="ACT 9:31"/>I tako je Crkva uživala mir u celoj Judeji, Galileji i Samariji. Podizala se i živela u strahopoštovanju prema Gospodu, rastući brojčano potporom Svetoga Duha.<verse eid="ACT 9:31"/></para>
  <para style="s1">Enejino ozdravljenje</para>
  <para style="p">
    <verse number="32" style="v" sid="ACT 9:32"/>Jednom je Petar obilazio sve crkve, pa je svratio k svetima koji su živeli u Lidi. <verse eid="ACT 9:32"/><verse number="33" style="v" sid="ACT 9:33"/>Tamo je našao čoveka po imenu Eneja koji je osam godina oduzet ležao na postelji. <verse eid="ACT 9:33"/><verse number="34" style="v" sid="ACT 9:34"/>Petar mu reče: „Eneja, Isus Hristos te isceljuje; ustani i namesti svoj krevet!“ <char style="add">Eneja</char> ustade istog trena. <verse eid="ACT 9:34"/><verse number="35" style="v" sid="ACT 9:35"/>Kada su videli Eneju, svi stanovnici Lide i Sarona su se okrenuli Gospodu.<verse eid="ACT 9:35"/></para>
  <para style="s1">Vaskrsenje Tavite</para>
  <para style="p">
    <verse number="36" style="v" sid="ACT 9:36"/>U Jopi je, opet, živela neka učenica po imenu Tavita (što u prevodu znači „Košuta“), koja je uvek činila dobra dela i pomagala siromašnima. <verse eid="ACT 9:36"/><verse number="37" style="v" sid="ACT 9:37"/>Baš u to vreme se razbolela i umrla. Okupali su je i položili u sobu na spratu. <verse eid="ACT 9:37"/><verse number="38" style="v" sid="ACT 9:38"/>Pošto je Lida bila blizu Jope, učenici, čuvši da je Petar tamo, poslaše mu dva čoveka sa molbom: „Dođi k nama bez oklevanja!“<verse eid="ACT 9:38"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="39" style="v" sid="ACT 9:39"/>Petar je ustao i otišao sa njima. Čim je stigao, odveli su ga u gornju sobu. Sve udovice su stajale oko njega; plakale su i pokazivale haljine i ogrtače koje je Tavita izradila dok je bila sa njima.<verse eid="ACT 9:39"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="40" style="v" sid="ACT 9:40"/>Tada je Petar sve njih poslao napolje, pa je kleknuo i pomolio se. Zatim se okrenuo prema mrtvom telu i rekao: „Tavita, ustani!“ Ona otvori oči, ugleda Petra i sede. <verse eid="ACT 9:40"/><verse number="41" style="v" sid="ACT 9:41"/>On je prihvati za ruku i podiže je. Zatim je pozvao verujuće i udovice, i pokazao im je živu. <verse eid="ACT 9:41"/><verse number="42" style="v" sid="ACT 9:42"/>Za ovo su saznali svi stanovnici Jope, te su mnogi od njih poverovali u Gospoda. <verse eid="ACT 9:42"/><verse number="43" style="v" sid="ACT 9:43"/>Petar je, pak, ostao izvesno vreme u Jopi kod nekog Simona kožara.<verse eid="ACT 9:43"/></para>
  <chapter eid="ACT 9"/>
  <chapter number="10" style="c" sid="ACT 10"/>
  <para style="s1">Petar i Kornelije</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 10:1"/>U Kesariji je živeo neki čovek po imenu Kornelije koji je bio kapetan takozvane Italijanske čete. <verse eid="ACT 10:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 10:2"/>Bio je pobožan i bogobojazan čovek, a tako i celi njegov dom. Davao je mnogo milostinje narodu i stalno se molio Bogu. <verse eid="ACT 10:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 10:3"/>On je u viđenju, oko tri sata popodne<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">10,3 </char><char style="ft" closed="false">Na grčkom </char><char style="fqa" closed="false">deveti čas.</char></note>, jasno video Božijeg anđela koji je došao k njemu i oslovio ga: „Kornelije!“<verse eid="ACT 10:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="ACT 10:4"/>Kornelije se zagledao u njega i sav uplašen upitao: „Šta je, Gospode?“ Anđeo mu odgovori: „Tvoje su molitve i milostinje uzašle k Bogu kao žrtva spomenica. <verse eid="ACT 10:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 10:5"/>A sad, pošalji nekoga u Jopu da dovede Simona koji se zove Petar. <verse eid="ACT 10:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 10:6"/>On je odseo kod nekog Simona kožara, čija kuća se nalazi pokraj mora.“<verse eid="ACT 10:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="ACT 10:7"/>Kad je anđeo koji mu je govorio otišao, Kornelije je pozvao dvojicu svojih slugu i jednog pobožnog vojnika iz njegove pratnje. <verse eid="ACT 10:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 10:8"/>Nakon što im je sve ispričao, poslao ih je u Jopu.<verse eid="ACT 10:8"/></para>
  <para style="s1">Petrovo viđenje</para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="ACT 10:9"/>Sutradan, oko podne, dok su se putujući približavali gradu, Petar se popeo na krov da se pomoli. <verse eid="ACT 10:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 10:10"/>Uto je ogladneo, pa je hteo da pojede nešto. Dok su mu pripremali jelo, pao je u zanos. <verse eid="ACT 10:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 10:11"/>Ugledao je otvoreno nebo i nešto kao veliko platno zavezano na četiri kraja kako se spušta na zemlju. <verse eid="ACT 10:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 10:12"/>U njemu su bile sve vrste četvoronožnih životinja, gmizavaca i ptica. <verse eid="ACT 10:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 10:13"/>Tada mu reče neki glas: „Ustani, Petre, zakolji i jedi!“<verse eid="ACT 10:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="ACT 10:14"/>„Nipošto, Gospode – odgovori Petar – jer nikada nisam okusio ništa opoganjeno ili <char style="add">obredno</char> nečisto.“<verse eid="ACT 10:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="ACT 10:15"/>Glas mu se po drugi put obratio: „Ne nazivaj nečistim ono što je Bog proglasio čistim!“<verse eid="ACT 10:15"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="ACT 10:16"/>Ovo se ponovilo tri puta, a onda se platno vratilo na nebo.<verse eid="ACT 10:16"/></para>
  <para style="s1">Kornelijevi ljudi kod Petra</para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="ACT 10:17"/>Dok je Petar bio u nedoumici pitajući se šta bi moglo da znači viđenje koje je imao, stigli su ljudi koje je poslao Kornelije. Pošto su se raspitali za Simonovu kuću, stali su pred vrata, <verse eid="ACT 10:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 10:18"/>pa su pozvali i upitali da li je tu odseo Simon zvani „Petar“.<verse eid="ACT 10:18"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="19" style="v" sid="ACT 10:19"/>Dok je Petar još uvek razmišljao o viđenju, reče mu Duh: „Evo, traže te tri čoveka. <verse eid="ACT 10:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 10:20"/>Ustani, siđi dole i pođi s njima bez oklevanja, jer sam ih ja poslao.“<verse eid="ACT 10:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="ACT 10:21"/>Petar je sišao k ljudima i rekao im: „Ja sam onaj koga tražite. Zbog čega ste došli?“<verse eid="ACT 10:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="ACT 10:22"/>Oni su mu odgovorili: „Poslao nas je kapetan Kornelije, pravedan i bogobojazan čovek, koga sav judejski narod poštuje. Njemu je sveti anđeo naložio da te pozove u njegov dom, da čuje šta imaš da kažeš.“ <verse eid="ACT 10:22"/><verse number="23" style="v" sid="ACT 10:23"/>Petar ih je, zatim, pozvao unutra i ugostio.</para>
  <para style="s1" vid="ACT 10:23">Petar u kući rimskog zapovednika</para>
  <para style="p" vid="ACT 10:23">Sutradan se Petar spremi i krene sa glasnicima. Sa njim je pošlo i nekoliko braće iz Jope. <verse eid="ACT 10:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 10:24"/>Sledećeg dana je stigao u Kesariju. Tu ih je čekao Kornelije koji je pozvao svoju rodbinu i najbliže prijatelje. <verse eid="ACT 10:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 10:25"/>Kad je Petar ušao u kuću, Kornelije mu izađe u susret, pade pred njegove noge i pokloni mu se. <verse eid="ACT 10:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 10:26"/>No, Petar ga podiže govoreći: „Ustani, ja sam samo čovek.“<verse eid="ACT 10:26"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="27" style="v" sid="ACT 10:27"/>Razgovarajući s njim, <char style="add">Petar</char> je ušao u kuću gde je zatekao mnogo okupljenih. <verse eid="ACT 10:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 10:28"/>Onda im se Petar obratio: „Vi znate da Jevrejinu nije dopušteno da se druži sa strancem ili da dolazi kod njega. Ipak, Bog mi je pokazao da nijednog čoveka ne nazivam poganim ili nečistim. <verse eid="ACT 10:28"/><verse number="29" style="v" sid="ACT 10:29"/>Zato sam došao bez pogovora kad ste me pozvali. Pitam se, stoga, zašto ste me pozvali?“<verse eid="ACT 10:29"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="30" style="v" sid="ACT 10:30"/>Kornelije odgovori: „Pre tri dana, baš u ovo vreme, oko tri sata popodne<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">10,30 </char><char style="fqa" closed="false">Deveti čas.</char></note>, molio sam se u svojoj kući. Iznenada, neki čovek u sjajnoj odeći stade preda me <verse eid="ACT 10:30"/><verse number="31" style="v" sid="ACT 10:31"/>i reče mi: ’Kornelije, Bog je uslišio tvoju molitvu i seća se tvojih milostinja. <verse eid="ACT 10:31"/><verse number="32" style="v" sid="ACT 10:32"/>Pošalji nekoga u Jopu i pozovi Simona koji se zove Petar. On je gost u kući Simona kožara koja se nalazi pokraj mora.’ <verse eid="ACT 10:32"/><verse number="33" style="v" sid="ACT 10:33"/>Zato sam smesta poslao po tebe. Dobro si uradio što si došao. Sada smo svi mi ovde pred Bogom da čujemo sve što ti je Gospod zapovedio.“<verse eid="ACT 10:33"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="34" style="v" sid="ACT 10:34"/>Petar poče da govori: „Sada jasno vidim da Bog nije pristran, <verse eid="ACT 10:34"/><verse number="35" style="v" sid="ACT 10:35"/>nego da iz svakog naroda prihvata onog koji ga se boji i čini pravdu. <verse eid="ACT 10:35"/><verse number="36" style="v" sid="ACT 10:36"/>Bog je poslao poruku izrailjskom narodu, objavljujući Radosnu vest o miru posredstvom Isusa Hrista, koji je Gospod svima. <verse eid="ACT 10:36"/><verse number="37" style="v" sid="ACT 10:37"/>Vi znate šta se dogodilo u celoj Judeji, počevši od Galileje, posle krštenja koje je Jovan Krstitelj propovedao. <verse eid="ACT 10:37"/><verse number="38" style="v" sid="ACT 10:38"/>Znate i za Isusa iz Nazareta, koga je Bog pomazao Svetim Duhom i silom. On je išao okolo i činio dobro, lečeći sve one koji su bili pod vlašću đavola, jer je Bog bio sa njim.<verse eid="ACT 10:38"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="39" style="v" sid="ACT 10:39"/>Mi smo svedoci svega što je učinio po celoj judejskoj zemlji i u Jerusalimu. Njega su ubili obesivši ga na drvo, <verse eid="ACT 10:39"/><verse number="40" style="v" sid="ACT 10:40"/>ali ga je Bog vaskrsao trećeg dana i omogućio mu da se pojavi. <verse eid="ACT 10:40"/><verse number="41" style="v" sid="ACT 10:41"/>Ne svemu narodu, već samo svedocima koje je Bog unapred izabrao. To smo mi koji smo jeli i pili sa njim posle njegovog vaskrsenja iz mrtvih. <verse eid="ACT 10:41"/><verse number="42" style="v" sid="ACT 10:42"/>On nam je naložio da propovedamo narodu i svedočimo da ga je Bog odredio za sudiju živima i mrtvima. <verse eid="ACT 10:42"/><verse number="43" style="v" sid="ACT 10:43"/>Za njega svedoče svi proroci da njegovim imenom prima oproštenje greha svako ko veruje u njega.“<verse eid="ACT 10:43"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="44" style="v" sid="ACT 10:44"/>Dok je Petar još govorio, Sveti Duh je sišao na sve koji su slušali poruku. <verse eid="ACT 10:44"/><verse number="45" style="v" sid="ACT 10:45"/>Verujući Jevreji koji su došli sa Petrom bili su zapanjeni da je Bog i na neznabošce izlio dar Duha Svetoga. <verse eid="ACT 10:45"/><verse number="46" style="v" sid="ACT 10:46"/>Čuli su ih, naime, kako govore <char style="add">drugim</char> jezicima i veličaju Boga. Tada je Petar upitao:<verse eid="ACT 10:46"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="47" style="v" sid="ACT 10:47"/>„Može li ko da zabrani ovima da budu kršteni? I oni su primili Svetoga Duha baš kao i mi.“ <verse eid="ACT 10:47"/><verse number="48" style="v" sid="ACT 10:48"/>Tada je zapovedio da se krste u ime Isusa Hrista. Petra su, potom, zamolili da provede nekoliko dana sa njima.<verse eid="ACT 10:48"/></para>
  <chapter eid="ACT 10"/>
  <chapter number="11" style="c" sid="ACT 11"/>
  <para style="s1">Petrov izveštaj jerusalimskoj crkvi</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 11:1"/>Apostoli i braća širom Judeje čuli su da su neznabošci prihvatili reč Božiju. <verse eid="ACT 11:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 11:2"/>Kada se Petar vratio u Jerusalim, neki od obrezanih vernika su mu prigovarali: <verse eid="ACT 11:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 11:3"/>„Ušao si u kuću neobrezanih ljudi i jeo sa njima.“<verse eid="ACT 11:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="ACT 11:4"/>Petar je tada počeo da im redom objašnjava šta se zbilo: <verse eid="ACT 11:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 11:5"/>„Dok sam bio u Jopi i molio se, u zanosu sam imao viđenje: sa neba se spuštalo nešto kao veliko platno zavezano na sva četiri kraja, i došlo do mene. <verse eid="ACT 11:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 11:6"/>Pažljivo ga osmotrivši, zapazio sam u njemu četveronožne životinje, divlje zveri, gmizavce i ptice. <verse eid="ACT 11:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 11:7"/>Uto začuh glas koji mi je rekao: ’Ustani, Petre, zakolji i jedi!’<verse eid="ACT 11:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="ACT 11:8"/>Ja odgovorih: ’Nipošto, Gospode! Nikada nešto pogano ili nečisto nije ušlo u moja usta.’<verse eid="ACT 11:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="ACT 11:9"/>Glas mi je po drugi put progovorio: ’Ne nazivaj nečistim ono što je Bog proglasio čistim!’ <verse eid="ACT 11:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 11:10"/>Ovo se ponovilo tri puta, a onda je sve to bilo odvučeno na nebo.<verse eid="ACT 11:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="ACT 11:11"/>Baš u tom času su došla tri čoveka i zaustavila se pred kućom u kojoj smo bili; bili su poslani iz Kesarije po mene. <verse eid="ACT 11:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 11:12"/>Duh mi je rekao da pođem s njima bez oklevanja. Sa mnom su pošla i ova šestorica braće, pa smo otišli u kuću onoga čoveka. <verse eid="ACT 11:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 11:13"/>On nam je ispričao kako je u svojoj kući video anđela koji je stao pred njega i rekao: ’Pošalji <char style="add">nekog</char> u Jopu i pozovi Simona prozvanog Petra. <verse eid="ACT 11:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 11:14"/>On će ti saopštiti reči preko kojih ćeš se spasti i ti i tvoji ukućani.’<verse eid="ACT 11:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="ACT 11:15"/>Ja sam tek počeo da govorim, kad li na njih siđe Sveti Duh, baš kao što je sišao na nas u početku. <verse eid="ACT 11:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 11:16"/>Setih se tada reči Gospodnje: ’Jovan je krštavao vodom, a vi ćete biti kršteni Svetim Duhom.’ <verse eid="ACT 11:16"/><verse number="17" style="v" sid="ACT 11:17"/>Ako je, dakle, Bog njima dao isti dar kao i nama kada smo poverovali u Gospoda Isusa Hrista, ko sam ja da sprečim Boga u tome?“<verse eid="ACT 11:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="ACT 11:18"/>Kada su to čuli, umirili su se i počeli da slave Boga govoreći: „Bog je, dakle, i neznabošcima omogućio pokajanje koje vodi u život!“<verse eid="ACT 11:18"/></para>
  <para style="s1">Crkva u Antiohiji</para>
  <para style="p">
    <verse number="19" style="v" sid="ACT 11:19"/>A oni što su se rasejali zbog progonstva koje je nastalo kad je Stefan stradao, došli su sve do Fenikije, Kipra i Antiohije. Reč nisu propovedali nikom drugom osim Jevrejima. <verse eid="ACT 11:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 11:20"/>Ipak, među njima je bilo nekih Kiprana i Kirinejaca. Stigavši u Antiohiju, oni su govorili i Grcima objavljujući im Radosnu vest o Gospodu Isusu. <verse eid="ACT 11:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 11:21"/>Ruka Gospodnja je bila sa njima, pa je veliko mnoštvo ljudi poverovalo obrativši se Gospodu.<verse eid="ACT 11:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="ACT 11:22"/>Vest o njima je došla i do ušiju crkve u Jerusalimu, pa su poslali Varnavu u Antiohiju. <verse eid="ACT 11:22"/><verse number="23" style="v" sid="ACT 11:23"/>Kada je stigao i video šta je Bog učinio po svojoj milosti, veoma se obradovao, pa ih je hrabrio da, odlučni u srcu, ostanu verni Gospodu. <verse eid="ACT 11:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 11:24"/>Varnava je bio čestit čovek, ispunjen Svetim Duhom i verom. Mnogo naroda je tada prišlo Gospodu.<verse eid="ACT 11:24"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="25" style="v" sid="ACT 11:25"/>Varnava je zatim otišao u Tars da nađe Savla. <verse eid="ACT 11:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 11:26"/>Kada ga je našao, doveo ga je u Antiohiju. Tu su se godinu dana sastajali sa crkvom i poučavali veliki broj ljudi. U Antiohiji su učenici prvi put nazvani „hrišćanima.“<verse eid="ACT 11:26"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="27" style="v" sid="ACT 11:27"/>Tih dana su u Antiohiju došli proroci iz Jerusalima. <verse eid="ACT 11:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 11:28"/>Jedan od njih, po imenu Agav, ustao je, i nadahnut Duhom prorekao da će velika glad zadesiti čitav svet. To se i dogodilo za vreme Klaudijeve <char style="add">vladavine</char>. <verse eid="ACT 11:28"/><verse number="29" style="v" sid="ACT 11:29"/>Učenici su odlučili da pošalju pomoć braći u Judeji – svako prema svojim mogućnostima. <verse eid="ACT 11:29"/><verse number="30" style="v" sid="ACT 11:30"/>Tako su i učinili poslavši dar starešinama preko Varnave i Savla.<verse eid="ACT 11:30"/></para>
  <chapter eid="ACT 11"/>
  <chapter number="12" style="c" sid="ACT 12"/>
  <para style="s1">Petar u zatvoru</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 12:1"/>U to vreme je car Irod počeo da zlostavlja neke članove crkve. <verse eid="ACT 12:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 12:2"/>Tako je pogubio mačem Jakova, Jovanovog brata. <verse eid="ACT 12:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 12:3"/>Kada je <char style="add">car</char> video da je to po volji Jevrejima, naredio je da uhapse i Petra. To se dogodilo tokom <char style="add">praznika</char> Beskvasnih hlebova. <verse eid="ACT 12:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 12:4"/>Pošto ga je uhapsio, bacio ga je u tamnicu i predao na čuvanje straži podeljenoj u četiri grupe od po četiri vojnika. Nameravao je da ga posle Pashe izvede pred narod.<verse eid="ACT 12:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="ACT 12:5"/>Dok su Petra čuvali u tamnici, crkva se žarko molila Bogu za njega.<verse eid="ACT 12:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="ACT 12:6"/>Noć pre nego što je Irod nameravao da ga izvede, Petar je spavao između dvojice vojnika dvostruko okovan, dok su stražari pred vratima čuvali tamnicu.<verse eid="ACT 12:6"/></para>
  <para style="s1">Čudesno oslobođenje</para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="ACT 12:7"/>Iznenada se pojavi anđeo Gospodnji i svetlost obasja ćeliju. <char style="add">Anđeo</char> kucnu Petra u rebra i probudi ga govoreći: „Hajde, ustani brzo!“ Okovi spadoše sa Petrovih ruku.<verse eid="ACT 12:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="ACT 12:8"/>Anđeo nastavi: „Opaši se i obuj svoje sandale!“ Petar uradi tako. Onda mu <char style="add">anđeo</char> reče: „Zaogrni se ogrtačem i pođi za mnom.“ <verse eid="ACT 12:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 12:9"/>Petar je izašao i krenuo za njim. Nije znao da je to, što je anđeo uradio, stvarnost, nego je mislio da ima viđenje. <verse eid="ACT 12:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 12:10"/>Prošli su pored prve i druge straže, te došli do gvozdenih vrata koja vode u grad. Sama su se otvorila pred njima, te su izašli. Kada su prošli jednu ulicu, anđeo odjednom ode od njega.<verse eid="ACT 12:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="ACT 12:11"/>Tada Petar, došavši k sebi, reče: „Sada zaista znam da je Gospod poslao svoga anđela, te me izbavio od Irodove ruke i od svega što je judejski narod očekivao.“<verse eid="ACT 12:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="ACT 12:12"/>Kada je to shvatio, došao je do kuće Marije, majke Jovana zvanog „Marko“, gde su se mnogi okupili na molitvu. <verse eid="ACT 12:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 12:13"/>Kad je Petar pokucao na dvorišna vrata, došla je sluškinja po imenu Ruža da osluhne. <verse eid="ACT 12:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 12:14"/>Prepoznavši Petrov glas, od silne radosti nije otvorila vrata, nego je utrčala unutra i javila da Petar stoji pred vratima.<verse eid="ACT 12:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="ACT 12:15"/>„Ti nisi pri čistoj svesti“ – rekli su joj. No, kako je ona i dalje uporno tvrdila svoje, rekli su: „To je njegov anđeo.“<verse eid="ACT 12:15"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="ACT 12:16"/>Ali Petar je uporno kucao. Kada su konačno otvorili vrata i ugledali Petra, bili su zapanjeni. <verse eid="ACT 12:16"/><verse number="17" style="v" sid="ACT 12:17"/>Petar im je dao znak rukom da budu tihi, a zatim im je ispričao kako ga je Gospod izveo iz tamnice. Još je dodao: „Javite Jakovu i ostaloj braći za ovo.“ Zatim je izašao i otišao na drugo mesto.<verse eid="ACT 12:17"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="ACT 12:18"/>U zoru je nastao veliki metež među vojnicima, šta se desilo sa Petrom. <verse eid="ACT 12:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 12:19"/>Irod je naredio da ga nađu, ali ga nije našao. Pošto je saslušao stražare, naredio je da ih pogube. Potom je iz Judeje otišao u Kesariju, pa je tamo ostao.<verse eid="ACT 12:19"/></para>
  <para style="s1">Irodova smrt</para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="ACT 12:20"/>Irod se veoma ljutio na Tirce i Sidonce. Ipak, oni su sa združenim poslanstvom došli pred njega. Pošto su zadobili carevog komornika Vlasta, molili su za mir, jer je njihova zemlja uvozila hranu iz carske.<verse eid="ACT 12:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="ACT 12:21"/>Ugovorenog dana, Irod je, odeven u carsku odoru, seo na sudijsku stolicu i održao govor pred narodom. <verse eid="ACT 12:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 12:22"/>Narod je uzvikivao: „Ovo je glas boga, a ne čoveka!“ <verse eid="ACT 12:22"/><verse number="23" style="v" sid="ACT 12:23"/>Istog časa anđeo Gospodnji udari Iroda, jer nije dao čast Bogu; umro je izjeden od crva.<verse eid="ACT 12:23"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="24" style="v" sid="ACT 12:24"/>Ali reč Božija se i dalje širila i rasla.<verse eid="ACT 12:24"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="25" style="v" sid="ACT 12:25"/>Pošto su Varnava i Savle izvršili svoju službu, vratili su se iz Jerusalima i poveli sa sobom Jovana zvanog „Marko“.<verse eid="ACT 12:25"/></para>
  <chapter eid="ACT 12"/>
  <chapter number="13" style="c" sid="ACT 13"/>
  <para style="ms1">Prvo misijsko putovanje</para>
  <para style="s1">Prvo Pavlovo misijsko putovanje</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 13:1"/>Među prorocima i učiteljima antiohijske crkve bili su: Varnava, Simeun koga su zvali „Niger“, Lukije iz Kirine, Manain koji je odgojen sa carom Irodom tetrarhom i Savle. <verse eid="ACT 13:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 13:2"/>Dok su jednom služili Gospodu i postili, Sveti Duh im je rekao: „Izdvojte mi Savla i Varnavu za delo na koje sam ih pozvao.“ <verse eid="ACT 13:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 13:3"/>Tada, nakon što su postili i molili se, položili su ruke na njih, pa su ih otpremili.<verse eid="ACT 13:3"/></para>
  <para style="s1">Na Kipru</para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="ACT 13:4"/>Pavle i Varnava su, poslani od Duha Svetoga, otišli u Seleukiju, i odatle otplovili za Kipar. <verse eid="ACT 13:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 13:5"/>Stigavši u Salaminu, objavljivali su Božiju reč po judejskim sinagogama. Sa sobom su vodili i Jovana kao pomoćnika.<verse eid="ACT 13:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="ACT 13:6"/>Putujući po celom ostrvu, stigli su do Pafa. Tamo su sreli nekog vračara, lažnog proroka, Jevrejina koji se zvao Varisus. <verse eid="ACT 13:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 13:7"/>On je bio u pratnji prokonzula Sergija Pavla, razboritog čoveka. Ovaj je tražio da čuje Božiju reč, pa je pozvao Varnavu i Savla. <verse eid="ACT 13:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 13:8"/>Međutim, njima se suprotstavio Elima, vračar (što je prevod njegovog imena), nastojeći da odvrati prokonzula od vere. <verse eid="ACT 13:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 13:9"/>Tada je Savle, zvani i „Pavle“, nadahnut Duhom Svetim, upro pogled u njega <verse eid="ACT 13:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 13:10"/>i rekao mu: „Sine đavolji i neprijatelju svega što je pravedno! Pun si svake vrste lukavstva i prevare! Zar nećeš prestati da izvrćeš prave puteve Gospodnje?! <verse eid="ACT 13:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 13:11"/>Sad se, evo, Gospodnja ruka podiže protiv tebe: oslepećeš i neko vreme nećeš videti <char style="add">svetlost</char> sunca.“</para>
  <para style="p" vid="ACT 13:11">Istog trena gusta tama pade na njega, te je tumarao okolo i tražio nekog da ga vodi za ruku. <verse eid="ACT 13:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 13:12"/>Kada je prokonzul video šta se dogodilo, poverovao je, zadivljen učenjem o Gospodu.<verse eid="ACT 13:12"/></para>
  <para style="s1">U Antiohiji Pisidijskoj</para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="ACT 13:13"/>Nakon toga su Pavle i njegovi saputnici otplovili iz Pafa i došli u Pergu u Pamfiliji. Tu ih je Jovan Marko napustio i vratio se u Jerusalim. <verse eid="ACT 13:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 13:14"/>Iz Perge su produžili i došli u Antiohiju Pisidijsku. U subotu su ušli u sinagogu i seli. <verse eid="ACT 13:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 13:15"/>Posle čitanja iz Zakona i Proroka, starešine sinagoge im poručiše: „Braćo, ako imate kakvu reč utehe za narod, recite.“<verse eid="ACT 13:15"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="ACT 13:16"/>Pavle je ustao, dao rukom znak i počeo da govori: „Izrailjci i ostali koji se bojite Boga, čujte: <verse eid="ACT 13:16"/><verse number="17" style="v" sid="ACT 13:17"/>Bog ovog naroda izrailjskog izabrao je naše očeve i podigao ovaj narod u tuđini, u zemlji egipatskoj. Odande ih je svojom velikom silom izveo <verse eid="ACT 13:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 13:18"/>i oko četrdeset godina ih strpljivo podnosio u pustinji. <verse eid="ACT 13:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 13:19"/>Kad je uništio sedam naroda u zemlji hananskoj, dao im je u nasledstvo njihovu zemlju. <verse eid="ACT 13:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 13:20"/>To je trajalo nekih četiri stotine pedeset godina.</para>
  <para style="p" vid="ACT 13:20">Nakon toga, Bog im je dao sudije sve do proroka Samuila. <verse eid="ACT 13:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 13:21"/>Onda su zatražili cara i Bog im je dao Saula, Kisovog sina, iz Venijaminovog plemena, koji je vladao četrdeset godina. <verse eid="ACT 13:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 13:22"/>A kada ga je uklonio, postavio im je Davida za cara, za koga je sam posvedočio: ’Našao sam Davida, Jesejevog sina, čoveka po mome srcu, koji će učiniti sve što je po mojoj volji.’<verse eid="ACT 13:22"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="ACT 13:23"/>Iz njegovog potomstva je Bog, po svom obećanju, podigao Izrailju Spasitelja Isusa. <verse eid="ACT 13:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 13:24"/>Pre njegovog dolaska, Jovan je svem izrailjskom narodu propovedao krštenje za pokajanje <char style="add">od greha</char>. <verse eid="ACT 13:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 13:25"/>Kad je Jovan završavao svoju službu, rekao je: ’Za koga me vi smatrate? Ja nisam on. Ali, evo, posle mene dolazi onaj kome ja nisam dostojan ni sandale na nogama da odvežem.’<verse eid="ACT 13:25"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="26" style="v" sid="ACT 13:26"/>Braćo, sinovi Avrahamovog roda i svi vi bogobojazni, nama je upućena poruka o ovom spasenju. <verse eid="ACT 13:26"/><verse number="27" style="v" sid="ACT 13:27"/>Stanovnici Jerusalima i njihove starešine nisu prepoznali <char style="add">Isusa</char>, već su ga osudili. Tako su ispunili reči proroka koje se svake subote čitaju. <verse eid="ACT 13:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 13:28"/>Iako nisu našli nikakvu krivicu koja zaslužuje smrt, tražili su od Pilata da ga pogubi. <verse eid="ACT 13:28"/><verse number="29" style="v" sid="ACT 13:29"/>A kad su izvršili sve što je o njemu <char style="add">u Pismu</char> napisano, skinuli su ga sa drveta i položili u grob. <verse eid="ACT 13:29"/><verse number="30" style="v" sid="ACT 13:30"/>Međutim, Bog ga je vaskrsao iz mrtvih, <verse eid="ACT 13:30"/><verse number="31" style="v" sid="ACT 13:31"/>te se mnogo dana javljao onima koji su sa njim došli iz Galileje u Jerusalim. Oni su sada njegovi svedoci pred narodom.<verse eid="ACT 13:31"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="32" style="v" sid="ACT 13:32"/>I mi vam objavljujemo Radosnu vest: obećanje koje je Bog dao našim precima, <verse eid="ACT 13:32"/><verse number="33" style="v" sid="ACT 13:33"/>on je ispunio na nama, njihovim potomcima, kad je vaskrsao Isusa, baš kao što je zapisano u drugom psalmu:</para>
  <para style="q1" vid="ACT 13:33">’Ti si Sin moj,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 13:33">danas si se meni rodio.’<verse eid="ACT 13:33"/></para>
  <para style="m">
    <verse number="34" style="v" sid="ACT 13:34"/>A o tome da ga je Bog podigao iz mrtvih, da više nikad ne podlegne truljenju, ovako je rečeno:</para>
  <para style="q1" vid="ACT 13:34">’Ja ću vam ispuniti sveta i pouzdana <char style="add">obećanja</char></para>
  <para style="q2" vid="ACT 13:34">
    <char style="add">koja sam dao</char> Davidu.’<verse eid="ACT 13:34"/></para>
  <para style="m">
    <verse number="35" style="v" sid="ACT 13:35"/>A u jednom drugom psalmu piše:</para>
  <para style="q1" vid="ACT 13:35">’Ti nećeš dati da tvoj Svetac truli.’<verse eid="ACT 13:35"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="36" style="v" sid="ACT 13:36"/>A kad je David poslužio Božijoj nameri u svome naraštaju, umro je i bio sahranjen pored svojih predaka, te je istrunuo. <verse eid="ACT 13:36"/><verse number="37" style="v" sid="ACT 13:37"/>Ali onaj koga je Bog vaskrsao nije podlegao truljenju.<verse eid="ACT 13:37"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="38" style="v" sid="ACT 13:38"/>Stoga znajte, braćo, da vam se posredstvom Isusa navešćuje oproštenje greha; od svih njih Mojsijev Zakon nije mogao da vas opravda. <verse eid="ACT 13:38"/><verse number="39" style="v" sid="ACT 13:39"/>Njegovim posredstvom svako ko veruje biva opravdan.<verse eid="ACT 13:39"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="40" style="v" sid="ACT 13:40"/>Zato pazite da vam se ne dogodi ono što su proroci rekli:<verse eid="ACT 13:40"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="41" style="v" sid="ACT 13:41"/>’Gledajte, rugači,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 13:41">čudite se i propadnite,</para>
  <para style="q1" vid="ACT 13:41">jer, evo, učiniću nešto u vaše dane,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 13:41">u šta ne biste verovali da vam ko ispriča.’“<verse eid="ACT 13:41"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="42" style="v" sid="ACT 13:42"/>Kad su izlazili iz sinagoge, zamolili su ih da im i iduće subote govore o ovome. <verse eid="ACT 13:42"/><verse number="43" style="v" sid="ACT 13:43"/>Kad se skup razišao, mnogo je Jevreja i pobožnih obraćenika na judejsku veru krenulo za Pavlom i Varnavom. Ovi su razgovarali sa njima i potsticali ih da nastave da žive po milosti Božijoj.<verse eid="ACT 13:43"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="44" style="v" sid="ACT 13:44"/>Sledeće subote okupio se skoro sav grad da čuje reč Božiju. <verse eid="ACT 13:44"/><verse number="45" style="v" sid="ACT 13:45"/>Međutim, kada su Jevreji videli to mnoštvo ljudi, obuzela ih je zavist, pa su se suprotstavili, pogrdno se izražavajući o onome što je Pavle govorio.<verse eid="ACT 13:45"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="46" style="v" sid="ACT 13:46"/>Pavle i Varnava su im hrabro odgovorili: „Trebalo je da se reč Božija propoveda prvo vama. Ali pošto je vi odbijate i ne smatrate sebe vrednima večnog života, mi se okrećemo neznabošcima. <verse eid="ACT 13:46"/><verse number="47" style="v" sid="ACT 13:47"/>Jer, tako nam je sam Gospod zapovedio:</para>
  <para style="q1" vid="ACT 13:47">’Odredio sam te da budeš svetlost pucima,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 13:47">da budeš spasenje do kraja zemlje.’“<verse eid="ACT 13:47"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="48" style="v" sid="ACT 13:48"/>Kad su to neznabošci čuli, radovali su se i slavili reč Gospodnju, pa su uzverovali svi koji su bili određeni za večni život.<verse eid="ACT 13:48"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="49" style="v" sid="ACT 13:49"/>A reč Gospodnja se širila po svoj okolini. <verse eid="ACT 13:49"/><verse number="50" style="v" sid="ACT 13:50"/>Međutim, Jevreji su pobunili neke od uglednih i bogobojaznih žena i vodeće ljude u gradu, te su pokrenuli progon protiv Pavla i Varnave i izgnali ih iz svojih krajeva. <verse eid="ACT 13:50"/><verse number="51" style="v" sid="ACT 13:51"/>Oni, stoga, otresoše prašinu sa svojih nogu<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">13,51 </char><char style="ft" closed="false">Otresanje prašine je bio simbolični čin skidanja odgovornosti sa sebe.</char></note> i odoše u Ikonium. <verse eid="ACT 13:51"/><verse number="52" style="v" sid="ACT 13:52"/>A učenici su bili puni radosti i Svetoga Duha.<verse eid="ACT 13:52"/></para>
  <chapter eid="ACT 13"/>
  <chapter number="14" style="c" sid="ACT 14"/>
  <para style="s1">U Ikoniumu</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 14:1"/>U Ikoniumu su ušli u judejsku sinagogu i propovedali, tako da je poverovalo mnoštvo Judeja i Grka. <verse eid="ACT 14:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 14:2"/>Međutim, Jevreji koji nisu poverovali, pobunili su neznabošce i okrenuli njihovo raspoloženje protiv braće. <verse eid="ACT 14:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 14:3"/>Ipak, Pavle i Varnava su ostali tamo još dugo vremena i odvažno propovedali za Gospoda, koji je potvrđivao poruku o svojoj milosti omogućavajući da se preko njih događaju znaci i čuda. <verse eid="ACT 14:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 14:4"/>Gradsko stanovništvo se podelilo: jedni su stali uz Jevreje, a drugi uz apostole. <verse eid="ACT 14:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 14:5"/>Međutim, neznabošci i Jevreji sa svojim vođama su se urotili protiv njih da ih zlostave i kamenuju. <verse eid="ACT 14:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 14:6"/>Kad su Pavle i Varnava doznali za to, pobegli su u likaonske gradove Listru i Dervu, i u njihovu okolinu, <verse eid="ACT 14:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 14:7"/>gde su nastavili da propovedaju Radosnu vest.<verse eid="ACT 14:7"/></para>
  <para style="s1">U Listri</para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="ACT 14:8"/>U Listri su naišli na nekog čoveka koji nije mogao da hoda. On nikada nije hodao, zato što je od rođenja bio hrom. <verse eid="ACT 14:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 14:9"/>Ovaj je slušao dok je Pavle propovedao. Pavle ga je pažljivo pogledao, i pošto je video da ima veru da bude isceljen, <verse eid="ACT 14:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 14:10"/>rekao mu je snažnim glasom: „Uspravi se na svoje noge!“ Čovek je smesta skočio i počeo da hoda.<verse eid="ACT 14:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="ACT 14:11"/>Kada je mnoštvo videlo šta je Pavle učinio, povikali su na likaonskom jeziku: „Bogovi u ljudskom obličju su sišli k nama!“ <verse eid="ACT 14:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 14:12"/>Varnavu su nazivali Zevsom, a Pavla Hermesom zbog toga što je vodio glavnu reč. <verse eid="ACT 14:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 14:13"/>Tada je sveštenik Zevsov, čiji se hram nalazio u predgrađu, doterao junce i doneo vence pred vrata; hteo je da im zajedno sa narodom prinese žrtvu.<verse eid="ACT 14:13"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="14" style="v" sid="ACT 14:14"/>Kada su to apostoli Pavle i Varnava dočuli, razderali su svoju odeću, pa su uleteli među narod vičući: <verse eid="ACT 14:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 14:15"/>„Ljudi, šta to radite?! Mi smo obični ljudi kao i vi! Mi vam objavljujemo Radosnu vest, da se od ovih bezvrednih stvari okrenete živome Bogu, koji je stvorio nebo i zemlju, more i sve što je u njima. <verse eid="ACT 14:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 14:16"/><char style="add">Bog</char> je u proteklim vremenima pustio narode da slede svoje puteve. <verse eid="ACT 14:16"/><verse number="17" style="v" sid="ACT 14:17"/>Ipak, nije propustio da pruži dokaz o sebi: iskazuje dobročinstva, daje vam kišu sa neba i rodne godine, siti vas hranom i puni vam srca veseljem.“ <verse eid="ACT 14:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 14:18"/>Govoreći ovo jedva su odvratili narod da im ne prinese žrtvu.<verse eid="ACT 14:18"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="19" style="v" sid="ACT 14:19"/>Tada su došli neki Jevreji iz Antiohije i Ikoniuma i nagovorili narod, te su kamenovali Pavla. Onda su ga odvukli izvan grada misleći da je mrtav. <verse eid="ACT 14:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 14:20"/>Ali kada su se učenici okupili oko njega, on je ustao i vratio se u grad. Sutradan je sa Varnavom otputovao za Dervu.<verse eid="ACT 14:20"/></para>
  <para style="s1">Povratak u Antiohiju (sirijsku)</para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="ACT 14:21"/>Pošto su navestili Radosnu vest u tom gradu i zadobili mnogo učenika, vratili su se u Listru, Ikonium i Antiohiju. <verse eid="ACT 14:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 14:22"/>Tamo su utvrđivali učenike i hrabrili ih da budu postojani u veri. Govorili su: „U Carstvo Božije moramo ući kroz mnoge nevolje.“ <verse eid="ACT 14:22"/><verse number="23" style="v" sid="ACT 14:23"/>U svakoj crkvi su im postavili starešine, pa ih uz post i molitvu prepustili Gospodu u koga su poverovali. <verse eid="ACT 14:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 14:24"/>Zatim su prošli kroz Pisidiju i došli u Pamfiliju. <verse eid="ACT 14:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 14:25"/>U Pergi su objavili reč, pa su se spustili u Ataliju. <verse eid="ACT 14:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 14:26"/>Odatle su otplovili za <char style="add">sirijsku</char> Antiohiju, odakle su bili preporučeni Božijoj milosti za službu koju su obavili. <verse eid="ACT 14:26"/><verse number="27" style="v" sid="ACT 14:27"/>Kada su stigli, okupili su crkvu i izvestili ih o onome što je Bog učinio preko njih, i kako je neznabošcima otvorio vrata vere. <verse eid="ACT 14:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 14:28"/>Tamo su proveli duže vreme sa učenicima.<verse eid="ACT 14:28"/></para>
  <chapter eid="ACT 14"/>
  <chapter number="15" style="c" sid="ACT 15"/>
  <para style="ms1">Apostolski sabor u Jerusalimu</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 15:1"/>Ali u Antiohiju dođu neki iz Judeje i počnu da uče braću: „Ako se ne obrežete po Mojsijevom običaju, ne možete se spasti.“ <verse eid="ACT 15:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 15:2"/>Pošto su Pavle i Varnava ušli u spor i veliku raspravu sa njima, određeno je da Pavle i Varnava sa još nekima od njih odu u Jerusalim i iznesu ovo sporno pitanje pred apostole i starešine.<verse eid="ACT 15:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="ACT 15:3"/>Tako su, poslani od crkve, prolazili kroz Fenikiju i Samariju pričajući o obraćenju neznabožaca, što je pričinilo veliku radost svoj braći. <verse eid="ACT 15:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 15:4"/>Kada su stigli u Jerusalim, primila ih je crkva, apostoli i starešine. Tada su im Pavle i Varnava ispričali o onome što je Bog učinio preko njih.<verse eid="ACT 15:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="ACT 15:5"/>Tada su ustali neki od verujućih koji su pripadali farisejskoj stranci i rekli: „Neznabošce treba obrezati i narediti im da drže Mojsijev Zakon.“<verse eid="ACT 15:5"/></para>
  <para style="s1">Petrov govor</para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="ACT 15:6"/>Apostoli i starešine su se okupili da razmotre ovu stvar. <verse eid="ACT 15:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 15:7"/>Posle duge rasprave, ustade Petar i obrati se prisutnima: „Braćo, vi znate da me je Bog odavno izabrao da bi neznabošci iz mojih usta čuli poruku Radosne vesti i poverovali. <verse eid="ACT 15:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 15:8"/>Bog, koji poznaje ljudska srca, potvrdio je da ih prihvata time što im je dao Svetog Duha kao i nama. <verse eid="ACT 15:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 15:9"/>On nije napravio razliku između njih i nas, jer je i njihova srca očistio posredstvom vere. <verse eid="ACT 15:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 15:10"/>Zašto, dakle, izazivate Boga time što stavljate učenicima jaram na vrat koji nismo mogli da nosimo ni mi ni naši preci? <verse eid="ACT 15:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 15:11"/>Mi verujemo da smo spaseni milošću našega Gospoda Isusa na isti način kao i oni.“<verse eid="ACT 15:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="ACT 15:12"/>Na to su se svi okupljeni umirili, a Pavle i Varnava su im pripovedali o znacima i čudima koje je Bog preko njih učinio među neznabošcima. <verse eid="ACT 15:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 15:13"/>Kada su završili, uze reč Jakov: „Braćo, saslušajte me. <verse eid="ACT 15:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 15:14"/>Simon je rekao da se Bog od početka pobrinuo da između neznabožaca odvoji narod za sebe. <verse eid="ACT 15:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 15:15"/>To je u skladu sa rečima proroka, kao što je napisano:<verse eid="ACT 15:15"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="16" style="v" sid="ACT 15:16"/>’Vratiću se nakon toga</para>
  <para style="q2" vid="ACT 15:16">i podići pali šator Davidov,</para>
  <para style="q1" vid="ACT 15:16">sagradiću što je u njemu srušeno</para>
  <para style="q2" vid="ACT 15:16">i obnoviti ga,<verse eid="ACT 15:16"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="17" style="v" sid="ACT 15:17"/>da i ostali ljudi potraže Gospoda,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 15:17">i svi narodi koji nose moje ime</para>
  <para style="q1" vid="ACT 15:17">– govori Gospod koji čini ovo<verse eid="ACT 15:17"/></para>
  <para style="q2">
    <verse number="18" style="v" sid="ACT 15:18"/>znanim od iskona.’<verse eid="ACT 15:18"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="19" style="v" sid="ACT 15:19"/>Zato smatram da ne treba uznemiravati neznabošce koji se obraćaju Bogu. <verse eid="ACT 15:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 15:20"/>Umesto toga, neka im se napiše da se uzdržavaju od mesa koje je okaljano prinošenjem na žrtvu idolima, da se klone bluda, da ne jedu meso udavljenih životinja, niti krv <char style="add">životinjsku</char>. <verse eid="ACT 15:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 15:21"/>Jer, u svim gradovima od davnina postoje propovednici Mojsijevog <char style="add">Zakona</char>, koji ga svake subote čitaju po sinagogama.“<verse eid="ACT 15:21"/></para>
  <para style="s1">Apostolsko pismo</para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="ACT 15:22"/>Tada su apostoli i starešine sa svom crkvom odlučili da izaberu između sebe ljude i da ih sa Pavlom i Varnavom pošalju u Antiohiju: Judu zvanog „Varsava“ i Silu, vodeće ljude među braćom. <verse eid="ACT 15:22"/><verse number="23" style="v" sid="ACT 15:23"/>Po njima su poslali ovo pismo:</para>
  <para style="pmo" vid="ACT 15:23">
    <char style="add">Mi</char>, apostoli i starešine, vaša braća, pozdravljamo svu braću, nekadašnje neznabošce, u Antiohiji, Siriji i Kilikiji.<verse eid="ACT 15:23"/></para>
  <para style="pm">
    <verse number="24" style="v" sid="ACT 15:24"/>Pošto smo čuli da su vas neki od nas, kojima mi nismo dali nikakav nalog, zbunili i uznemirili svojim tvrdnjama, <verse eid="ACT 15:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 15:25"/>jednoglasno smo odlučili da vam pošaljemo odabrane ljude zajedno sa našim voljenim Varnavom i Pavlom. <verse eid="ACT 15:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 15:26"/>To su ljudi koji su izložili opasnosti svoje živote radi našeg Gospoda Isusa Hrista. <verse eid="ACT 15:26"/><verse number="27" style="v" sid="ACT 15:27"/>Stoga vam šaljemo Judu i Silu da vam usmeno saopšte ovo isto. <verse eid="ACT 15:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 15:28"/>Odlučili smo, naime, zajedno sa Svetim Duhom, da vas ne opterećujemo ničim drugim, osim ovih neophodnih stvari: <verse eid="ACT 15:28"/><verse number="29" style="v" sid="ACT 15:29"/>da se uzdržavate od mesa žrtvovanog idolima, od krvi, od <char style="add">mesa</char> udavljene životinje, i od bluda. Dobro ćete činiti ako se čuvate toga.</para>
  <para style="pmc" vid="ACT 15:29">Budite pozdravljeni!<verse eid="ACT 15:29"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="30" style="v" sid="ACT 15:30"/>Pošto su bili otpraćeni, otišli su u Antiohiju gde su okupili zajednicu i predali joj ovo pismo. <verse eid="ACT 15:30"/><verse number="31" style="v" sid="ACT 15:31"/>Kada su pročitali pismo, radovali su se zbog ohrabrenja. <verse eid="ACT 15:31"/><verse number="32" style="v" sid="ACT 15:32"/>A Juda i Sila, koji su i sami bili proroci, mnogim su rečima hrabrili i utvrđivali braću. <verse eid="ACT 15:32"/><verse number="33" style="v" sid="ACT 15:33"/>Pošto su tamo proveli neko vreme, braća su ih u miru ispratila k onima koji su ih poslali.<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">15,33 </char><char style="ft" closed="false">Stih 34, koji se nalazi u nekim manuskriptima, je kasniji dodatak: </char><char style="fqa" closed="false">Ali Sila je odlučio da ostane.</char></note> <verse eid="ACT 15:33"/><verse number="35" style="v" sid="ACT 15:35"/>Pavle i Varnava su ostali u Antiohiji gde su, zajedno sa mnogim drugima, poučavali i propovedali reč Gospodnju.<verse eid="ACT 15:35"/></para>
  <para style="ms1">Drugo misijsko putovanje</para>
  <para style="s1">Pavle i Varnava se razilaze</para>
  <para style="p">
    <verse number="36" style="v" sid="ACT 15:36"/>Posle nekog vremena Pavle reče Varnavi: „Hajde da se vratimo i posetimo braću po svim gradovima u kojima smo objavili reč Gospodnju, da vidimo kako su.“ <verse eid="ACT 15:36"/><verse number="37" style="v" sid="ACT 15:37"/>Varnava je hteo da sa sobom povedu i Jovana zvanog Marko, <verse eid="ACT 15:37"/><verse number="38" style="v" sid="ACT 15:38"/>ali je Pavle mislio da nije dobro da sa sobom vode čoveka koji ih je bio napustio u Pamfiliji i nije pošao sa njima na delo. <verse eid="ACT 15:38"/><verse number="39" style="v" sid="ACT 15:39"/>Pošto je došlo do oštrog neslaganja među njima, Varnava uzme Marka i otplovi za Kipar. <verse eid="ACT 15:39"/><verse number="40" style="v" sid="ACT 15:40"/>Pavle je izabrao Silu, pa je otišao pošto su ga braća poverila Gospodnjoj milosti. <verse eid="ACT 15:40"/><verse number="41" style="v" sid="ACT 15:41"/>Prolazio je kroz Siriju i Kilikiju utvrđujući crkve.<verse eid="ACT 15:41"/></para>
  <chapter eid="ACT 15"/>
  <chapter number="16" style="c" sid="ACT 16"/>
  <para style="s1">Timotej se pridružuje Pavlu i Sili</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 16:1"/>Zatim je došao u Dervu i Listru. Tamo je živeo neki učenik koji se zvao Timotej, sin verujuće Jevrejke i oca Grka. <verse eid="ACT 16:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 16:2"/>Braća u Listri i Ikoniumu su imala dobro mišljenje o njemu. <verse eid="ACT 16:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 16:3"/>Pavle je hteo da ga povede sa sobom na put, pa ga je zato obrezao zbog Jevreja koji su živeli u tim mestima; svi su, naime, znali da mu je otac bio Grk. <verse eid="ACT 16:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 16:4"/>Prolazeći kroz gradove, saopštavali su verujućima odredbe koje su ustanovili apostoli i starešine u Jerusalimu. <verse eid="ACT 16:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 16:5"/>Tako su crkve jačale u veri i rasle brojčano iz dana u dan.<verse eid="ACT 16:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="ACT 16:6"/>A oni prođoše kroz Frigiju i Galatiju, jer ih je Sveti Duh bio upozorio da ne propovedaju reč u provinciji <char style="add">Maloj</char> Aziji. <verse eid="ACT 16:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 16:7"/>Kad su stigli na granicu Mizije, pokušali su da uđu u Vitiniju, ali im to Duh Isusov nije dopustio. <verse eid="ACT 16:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 16:8"/>Tako su prošli pored Mizije i došli u Troadu.<verse eid="ACT 16:8"/></para>
  <para style="s1">Poziv za Makedoniju</para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="ACT 16:9"/>Tokom noći je Pavle imao viđenje: neki Makedonac je stajao i molio ga: „Dođi u Makedoniju i pomozi nam!“ <verse eid="ACT 16:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 16:10"/>Nakon što je Pavle imao ovo viđenje, gledali smo da odmah otputujemo za Makedoniju, zaključujući da nas je Bog pozvao da im objavimo Radosnu vest. <verse eid="ACT 16:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 16:11"/>Iz Troade smo otplovili pravo u Samotrak, sledećeg dana u Neapolj, <verse eid="ACT 16:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 16:12"/>a odande u Filipe, <char style="add">rimsku</char> koloniju i glavni grad tog dela Makedonije. U tom gradu smo proveli nekoliko dana.<verse eid="ACT 16:12"/></para>
  <para style="s1">Lidijino obraćenje</para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="ACT 16:13"/>U subotu smo izašli izvan gradskih kapija kraj reke pretpostavljajući da se tamo nalazi bogomolja<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">16,13 </char><char style="ft" closed="false">Doslovno: </char><char style="fqa" closed="false">mesto molitve</char><char style="ft" closed="false">. Ne odnosi se nužno na sinagogu.</char></note>. Seli smo i počeli da govorimo okupljenim ženama. <verse eid="ACT 16:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 16:14"/>To je slušala i neka pobožna žena koja se zvala Lidija, prodavačica purpurne tkanine iz grada Tijatire. Njoj je Gospod otvorio srce da pomno sluša ono što je Pavle govorio. <verse eid="ACT 16:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 16:15"/>A kada je bila krštena zajedno sa svojim ukućanima, molila nas je: „Ako smatrate da zaista verujem u Gospoda, dođite u moju kuću i ostanite!“ Tako nas je ubedila.<verse eid="ACT 16:15"/></para>
  <para style="s1">Pavle i Sila u zatvoru</para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="ACT 16:16"/>Dok smo jednom išli u bogomolju, sreli smo jednu robinju opsednutu pogađačkim duhom. Ona je proricanjem donosila veliku dobit svojim gospodarima. <verse eid="ACT 16:16"/><verse number="17" style="v" sid="ACT 16:17"/>Išla je za Pavlom i za nama vičući: „Ovi ljudi su sluge Boga Svevišnjega! Oni vam objavljuju put spasenja!“ <verse eid="ACT 16:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 16:18"/>Ovo je činila danima. Kad je to Pavlu dojadilo, okrenuo se i rekao duhu: „Naređujem ti u ime Isusa Hrista da izađeš iz nje!“ Duh je istog časa izašao iz nje.<verse eid="ACT 16:18"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="19" style="v" sid="ACT 16:19"/>Kada su njeni gospodari videli da im je propala nada za zaradu, uhvatili su Pavla i Silu i odvukli ih na gradski trg pred vlasti. <verse eid="ACT 16:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 16:20"/>Pošto su ih izveli pred zapovednike, rekoše: „Ovi ljudi, Jevreji, bune naš grad, <verse eid="ACT 16:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 16:21"/>i propovedaju običaje, koje mi kao Rimljani ne smemo da prihvatimo niti da vršimo.“<verse eid="ACT 16:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="ACT 16:22"/>Na to gomila navali na njih, a zapovednici strgoše odeću sa njih i narediše da se išibaju. <verse eid="ACT 16:22"/><verse number="23" style="v" sid="ACT 16:23"/>Pošto su ih išibali, bacili su ih u tamnicu i zapovedili tamničaru da ih pomno čuva. <verse eid="ACT 16:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 16:24"/>Primivši takvo naređenje, on ih je bacio u najzabačeniju ćeliju u tamnici, a na noge im stavio okove.<verse eid="ACT 16:24"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="25" style="v" sid="ACT 16:25"/>Oko ponoći Pavle i Sila su se molili i pevali himne Bogu, a zatvorenici su ih slušali. <verse eid="ACT 16:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 16:26"/>Iznenada je nastao jak zemljotres, tako da su se potresli temelji zatvora. Sva su se vrata otvorila, a okovi spali sa svih zatvorenika. <verse eid="ACT 16:26"/><verse number="27" style="v" sid="ACT 16:27"/>Tamničar se trgne iz sna, pa kada vide da su tamnička vrata otvorena, potegne mač da se ubije misleći da su zatvorenici pobegli. <verse eid="ACT 16:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 16:28"/>Međutim, Pavle glasno uzviknu: „Ne čini sebi nikakva zla, jer smo svi ovde!“<verse eid="ACT 16:28"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="29" style="v" sid="ACT 16:29"/>Tada je tamničar potražio svetlo, utrčao i drhteći se bacio pred Pavla i Silu. <verse eid="ACT 16:29"/><verse number="30" style="v" sid="ACT 16:30"/>Zatim ih je izveo iz ćelije i upitao ih: „Recite mi, gospodo, šta treba da uradim da bih se spasao?“<verse eid="ACT 16:30"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="31" style="v" sid="ACT 16:31"/>„Veruj u Gospoda Isusa Hrista, pa ćeš biti spasen i ti i tvoji ukućani“ – odgovorili su mu. <verse eid="ACT 16:31"/><verse number="32" style="v" sid="ACT 16:32"/>Zatim su njemu i svim njegovim ukućanima navestili reč Gospodnju. <verse eid="ACT 16:32"/><verse number="33" style="v" sid="ACT 16:33"/>Još istog noćnog časa ih je odveo i oprao im rane. Odmah zatim je bio kršten on i svi njegovi. <verse eid="ACT 16:33"/><verse number="34" style="v" sid="ACT 16:34"/>Onda ih je pozvao u svoju kuću i poslužio ih hranom radujući se sa celim svojim domom što je poverovao u Boga.<verse eid="ACT 16:34"/></para>
  <para style="s1">Oslobođenje Pavla i Sile</para>
  <para style="p">
    <verse number="35" style="v" sid="ACT 16:35"/>Kada je svanulo, zapovednici su poslali sudske službenike tamničaru i poručili mu: „Oslobodi one ljude.“ <verse eid="ACT 16:35"/><verse number="36" style="v" sid="ACT 16:36"/>Tamničar je onda rekao Pavlu: „Zapovednici su poručili da vas oslobodim. Zato sad izađite i pođite u miru.“ <verse eid="ACT 16:36"/><verse number="37" style="v" sid="ACT 16:37"/>Pavle im je odgovorio: „Bez sudskog postupka su nas javno išibali i bacili u tamnicu iako smo rimski građani. Zar sada hoće da nas potajno izbace? Ne dolazi u obzir! Neka lično dođu, pa neka nas izvedu.“<verse eid="ACT 16:37"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="38" style="v" sid="ACT 16:38"/>Kada su sudski službenici preneli ove reči zapovednicima, ovi su se uplašili čuvši da su <char style="add">Pavle i Sila</char> rimski građani. <verse eid="ACT 16:38"/><verse number="39" style="v" sid="ACT 16:39"/>Došli su k njima i izvinili im se, pa su ih izveli iz ćelije i zamolili ih da napuste grad. <verse eid="ACT 16:39"/><verse number="40" style="v" sid="ACT 16:40"/>Kad su izašli iz tamnice, otišli su do Lidijine kuće gde su videli i ohrabrili braću. Zatim su otišli odande.<verse eid="ACT 16:40"/></para>
  <chapter eid="ACT 16"/>
  <chapter number="17" style="c" sid="ACT 17"/>
  <para style="s1">U Solunu</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 17:1"/>Prošavši kroz Amfipolj i Apoloniju, došli su u Solun, gde je bila judejska sinagoga. <verse eid="ACT 17:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 17:2"/>Pavle je po svom običaju ušao u sinagogu i tokom tri subote raspravljao s njima na osnovu Pisama. <verse eid="ACT 17:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 17:3"/>Objašnjavao je i dokazivao: „Trebalo je da Hristos postrada i vaskrsne iz mrtvih. Isus koga vam ja propovedam je zaista Hristos.“ <verse eid="ACT 17:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 17:4"/>Neki od Jevreja su bili uvereni u to, pa su se pridružili Pavlu i Sili, kao i veliki broj bogobojaznih Grka i mnogo uglednih žena. <verse eid="ACT 17:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 17:5"/>Ali drugi Jevreji, puni zavisti, pokupe neke ulične probisvete, okupe gomilu i naprave gužvu u gradu. Došli su pred Jasonovu kuću tražeći da se Pavle i Sila izvedu pred narod.<verse eid="ACT 17:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="ACT 17:6"/>Kako ih nisu našli tamo, zgrabili su Jasona i još neke od braće i odvukli ih pred gradske starešine vičući: „Ovi ljudi, koji su po celom svetu izazivali nerede, sada su došli i kod nas! <verse eid="ACT 17:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 17:7"/>Jason ih je primio u svoju kuću. Oni rade sve što je protiv carskih odredaba govoreći da postoji neki drugi car koji se zove Isus.“ <verse eid="ACT 17:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 17:8"/>Tako su uzbunili građane i gradske starešine koji su to čuli. <verse eid="ACT 17:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 17:9"/>Ali, kada su dobili jemstvo od Jasona, oslobodili su ih.<verse eid="ACT 17:9"/></para>
  <para style="s1">U Veriji</para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="ACT 17:10"/>Braća su iste noći brže-bolje poslala Pavla i Silu u Veriju. Kada su stigli tamo, otišli su u judejsku sinagogu. <verse eid="ACT 17:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 17:11"/>Ovdašnji <char style="add">Jevreji</char> su bili plemenitiji od onih u Solunu, pa su prihvatili poruku sa svom predanošću, svakodnevno istražujući Pisma da vide da li je to zaista tako. <verse eid="ACT 17:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 17:12"/>Mnogo <char style="add">Jevreja</char> je poverovalo, i ne mali broj uglednih Grkinja i Grka.<verse eid="ACT 17:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="ACT 17:13"/>Kada su Jevreji iz Soluna saznali da je Pavle u Veriji objavio Božiju reč, došli su tamo, te uznemirili i uzbunili narod. <verse eid="ACT 17:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 17:14"/>Tada su braća poslala Pavla da ide u primorje, dok su Sila i Timotej ostali tamo. <verse eid="ACT 17:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 17:15"/>Pavlovi pratioci su odveli Pavla u Atinu, a zatim su se vratili primivši od njega nalog za Silu i Timoteja da mu se što pre pridruže.<verse eid="ACT 17:15"/></para>
  <para style="s1">Pavle u Atini</para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="ACT 17:16"/>Dok ih je Pavle čekao u Atini, bio je silno uznemiren posmatrajući grad koji je bio pun idola. <verse eid="ACT 17:16"/><verse number="17" style="v" sid="ACT 17:17"/>Stoga je otišao u sinagogu i raspravljao sa Jevrejima i pobožnim neznabošcima, i svaki dan propovedao na glavnom trgu svima koji bi se tamo zadesili. <verse eid="ACT 17:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 17:18"/>Takođe su i neki epikurejski i stoički filozofi raspravljali sa Pavlom. Neki od njih su rekli: „Šta ovaj brbljivac hoće da kaže?“ „Čini se da navešćuje strane bogove“ – govorili su drugi. Jer je Pavle propovedao Radosnu vest o Isusu i vaskrsenju. <verse eid="ACT 17:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 17:19"/>Poveli su ga sa sobom i doveli na Areopag, govoreći: „Možemo li da znamo kakvo to novo učenje naučavaš? <verse eid="ACT 17:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 17:20"/>Naime, puniš nam uši nekim neobičnim tvrdnjama, pa bismo želeli da znamo šta je to.“ <verse eid="ACT 17:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 17:21"/>(A svi Atinjani i stranci koji tu borave, ne provode vreme ni na šta drugo osim da saopšte i čuju neku novu vest.)<verse eid="ACT 17:21"/></para>
  <para style="s1">Pavlov govor na Areopagu</para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="ACT 17:22"/>Tada je Pavle stao nasred Areopaga i rekao: „Atinjani, primećujem da ste, po svemu sudeći, veoma pobožni. <verse eid="ACT 17:22"/><verse number="23" style="v" sid="ACT 17:23"/>Prolazeći, naime, i posmatrajući vaše svetinje, otkrio sam jedan žrtvenik na kome je bilo napisano: ’<char style="sc">Nepoznatom Bogu</char>’. Onoga kojega i ne znajući poštujete, toga vam ja navešćujem.<verse eid="ACT 17:23"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="24" style="v" sid="ACT 17:24"/>Taj Bog je stvorio svet i sve što je na njemu. On koji je Gospodar neba i zemlje, ne prebiva u hramovima koji su napravljeni ljudskom rukom, <verse eid="ACT 17:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 17:25"/>niti ima potrebu da ga poslužuju ljudske ruke, jer on je taj koji svima daje život i dah – i sve drugo. <verse eid="ACT 17:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 17:26"/><char style="add">Bog</char> je od jednog <char style="add">čoveka</char> stvorio sve narode da nasele celu zemlju, i utvrdio određena vremena i granice njihovog nastanjivanja, <verse eid="ACT 17:26"/><verse number="27" style="v" sid="ACT 17:27"/>da traže Boga ne bi li ga kako napipali i našli, iako nije daleko ni od koga od nas. <verse eid="ACT 17:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 17:28"/>U njemu živimo, krećemo se i bitišemo, kao što su i neki od vaših pesnika rekli: ’I mi smo njegovo potomstvo.’ <verse eid="ACT 17:28"/><verse number="29" style="v" sid="ACT 17:29"/>Budući da smo Božije potomstvo, ne smemo da mislimo da je Bog sličan liku od zlata, srebra ili kamena – delu ljudske umetnosti i mašte. <verse eid="ACT 17:29"/><verse number="30" style="v" sid="ACT 17:30"/>Bog je prešao preko vremena neznanja, ali sada nalaže ljudima da se svi i svuda pokaju, <verse eid="ACT 17:30"/><verse number="31" style="v" sid="ACT 17:31"/>jer je odredio dan kada će pravedno suditi svetu preko čoveka kojega je on odredio. To je potvrdio pred svim ljudima kada ga je vaskrsao iz mrtvih.“<verse eid="ACT 17:31"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="32" style="v" sid="ACT 17:32"/>Kad su čuli za vaskrsenje iz mrtvih, jedni su se rugali, dok su drugi govorili: „Čućemo te drugi put o tome.“ <verse eid="ACT 17:32"/><verse number="33" style="v" sid="ACT 17:33"/>Pavle se zatim udaljio od njih. <verse eid="ACT 17:33"/><verse number="34" style="v" sid="ACT 17:34"/>Ipak, nekoliko ljudi je pristalo uz njega i poverovalo. Među njima su bili Dionisije Areopagit, žena po imenu Damara i drugi sa njima.<verse eid="ACT 17:34"/></para>
  <chapter eid="ACT 17"/>
  <chapter number="18" style="c" sid="ACT 18"/>
  <para style="s1">Osnivanje crkve u Korintu</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 18:1"/>Nakon toga je Pavle napustio Atinu i otišao u Korint. <verse eid="ACT 18:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 18:2"/>Tamo je sreo jednog Jevrejina, rodom iz Ponta, po imenu Akila. Ovaj je nedavno bio došao iz Italije sa svojom ženom Priskilom, jer je Klaudije naredio da svi Jevreji napuste Rim. Pavle je došao k njima, <verse eid="ACT 18:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 18:3"/>a pošto su se bavili istim zanatom – izrađivali su šatore – ostao je kod njih i radio s njima. <verse eid="ACT 18:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 18:4"/>Svake subote je raspravljao u sinagogi, uveravajući Jevreje i Grke.<verse eid="ACT 18:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="ACT 18:5"/>Kada su Sila i Timotej došli iz Makedonije, Pavle se u potpunosti posvetio propovedanju, svedočeći Jevrejima da Isus jeste Hristos. <verse eid="ACT 18:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 18:6"/>Međutim, kada su Jevreji počeli da mu se suprotstavljaju i da mu se obraćaju ružnim rečima, Pavle je otresao <char style="add">prašinu sa</char> svoje odeće i rekao: „Vaša krivica neka se sruči na vaše glave – ja nisam više odgovoran za to. Od sada idem k neznabošcima.“<verse eid="ACT 18:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="ACT 18:7"/>Otišavši odatle, Pavle se preselio u kuću jednog pobožnog čoveka, Titija Justa, čija kuća je bila odmah do sinagoge. <verse eid="ACT 18:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 18:8"/>A starešina sinagoge, Krisp, uzverovao je u Gospoda zajedno sa celom svojom porodicom. Takođe su i mnogi Korinćani koji su ga čuli poverovali i krstili se. <verse eid="ACT 18:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 18:9"/>Jedne noći je Gospod rekao Pavlu u viđenju: „Ne boj se! Nastavi da propovedaš, nemoj da zamukneš! <verse eid="ACT 18:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 18:10"/>Ja sam s tobom, te se niko neće usuditi da ti naudi, jer imam mnogo svog naroda u ovom gradu.“ <verse eid="ACT 18:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 18:11"/>Pavle je tako ostao u Korintu godinu i po dana poučavajući ih reči Božijoj.<verse eid="ACT 18:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="ACT 18:12"/>Kada je Galion postao namesnik Ahaje, Jevreji se udruže protiv Pavla i izvedu ga pred sud. <verse eid="ACT 18:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 18:13"/>Optuživali su ga: „Ovaj čovek navodi ljude da služe Bogu na nezakonit način.“ <verse eid="ACT 18:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 18:14"/>Kad je Pavle zaustio da odgovori, Galion se obratio Jevrejima: „Da je u pitanju neki prestup ili zlodelo, imao bih razloga, o, Jevreji, da vas saslušam. <verse eid="ACT 18:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 18:15"/>No, budući da se radi o sporu oko reči i imena i vašeg zakona, raspravite to sami! Ja neću da budem sudija u tim stvarima.“ <verse eid="ACT 18:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 18:16"/>Tako ih je isterao iz sudnice. <verse eid="ACT 18:16"/><verse number="17" style="v" sid="ACT 18:17"/>Oni onda uhvatiše Sostena, starešinu sinagoge, i počeše da ga tuku usred sudnice. Galion se na to nije obazirao.<verse eid="ACT 18:17"/></para>
  <para style="s1">Kraj drugog i početak trećeg misijskog putovanja</para>
  <para style="p">
    <verse number="18" style="v" sid="ACT 18:18"/>Pavle je još dugo ostao u Korintu, a zatim se pozdravio sa braćom i otplovio u Siriju zajedno sa Priskilom i Akilom. U Kenhreji je obrijao glavu, jer je imao zavet. <verse eid="ACT 18:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 18:19"/>Kada su stigli u Efes, Pavle je ostavio Priskilu i Akilu, a sam otišao u sinagogu gde je raspravljao sa Jevrejima. <verse eid="ACT 18:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 18:20"/>Kada su ga zamolili da ostane duže vreme, nije pristao. <verse eid="ACT 18:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 18:21"/>Ipak, kada se opraštao od njih, rekao im je: „Vratiću se, ako bude volja Božija.“ Zatim je otplovio iz Efesa. <verse eid="ACT 18:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 18:22"/>Kada su doplovili u Kesariju, <char style="add">Pavle</char> je otišao gore <char style="add">do Jerusalima</char> i pozdravio se sa crkvom, a zatim se spustio do Antiohije.<verse eid="ACT 18:22"/></para>
  <para style="ms1">Treće misijsko putovanje</para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="ACT 18:23"/>Tu je proveo izvesno vreme, pa je otišao. Onda je išao od mesta do mesta kroz krajeve Galatije i Frigije i utvrđivao sve učenike.<verse eid="ACT 18:23"/></para>
  <para style="s1">Apolos</para>
  <para style="p">
    <verse number="24" style="v" sid="ACT 18:24"/>Tada je u Efes stigao neki Jevrejin po imenu Apolos, rodom iz Aleksandrije. Bio je rečit i dobar poznavalac Pisama. <verse eid="ACT 18:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 18:25"/>Bio je upućen u Put Gospodnji, pa je sa velikim žarom ispravno propovedao i poučavao o Isusu, iako je znao samo za Jovanovo krštenje. <verse eid="ACT 18:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 18:26"/>Hrabro je počeo da govori u sinagogi. Kada su ga Priskila i Akila čuli, poveli su ga sa sobom i još tačnije mu izložili Put Božiji.<verse eid="ACT 18:26"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="27" style="v" sid="ACT 18:27"/>Pošto je naumio da ide u Ahaju, braća su mu napisala preporuku za tamošnje učenike da mu ukažu gostoprimstvo. Kada je stigao tamo, bio je od velike pomoći onima koji su uzverovali po milosti, <verse eid="ACT 18:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 18:28"/>jer je nadmoćno i javno pobijao Jevreje, dokazujući Pismima da Isus jeste Hristos.<verse eid="ACT 18:28"/></para>
  <chapter eid="ACT 18"/>
  <chapter number="19" style="c" sid="ACT 19"/>
  <para style="s1">Događaji u Efesu</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 19:1"/>Dok je Apolos bio u Korintu, Pavle je prošao kroz gornja područja i došao u Efes. Tamo je našao neke učenike <verse eid="ACT 19:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 19:2"/>i upitao ih: „Da li ste primili Svetog Duha kada ste poverovali?“</para>
  <para style="p" vid="ACT 19:2">Oni su mu odgovorili: „Nismo ni čuli da Sveti Duh postoji.“<verse eid="ACT 19:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="ACT 19:3"/>„Onda, kakvim ste krštenjem kršteni?“ – upitao ih je <char style="add">Pavle</char>.</para>
  <para style="p" vid="ACT 19:3">„Jovanovim krštenjem“ – odgovoriše mu.<verse eid="ACT 19:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="ACT 19:4"/>
    <char style="add">Na to im</char> Pavle reče: „Jovan je krstio krštenjem pokajanja, govoreći narodu da veruje u onoga koji će posle njega doći, to jest u Isusa.“ <verse eid="ACT 19:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 19:5"/>Kada su to čuli, krstili su se u ime Gospoda Isusa. <verse eid="ACT 19:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 19:6"/>A kada je Pavle položio svoje ruke na njih, Sveti Duh je sišao na njih, te su počeli da govore <char style="add">drugim</char> jezicima i da prorokuju. <verse eid="ACT 19:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 19:7"/>Bilo ih je ukupno dvanaest ljudi.<verse eid="ACT 19:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="ACT 19:8"/>Pavle je tokom tri naredna meseca odlazio u sinagogu i odvažno propovedao. Raspravljao je sa njima i ubeđivao ih o Carstvu Božijem. <verse eid="ACT 19:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 19:9"/>Ali, kako su neki, koji su bili okoreli i neposlušni, pred svima ružili ovaj Put, Pavle je odstupio od njih. Onda je odvojio učenike, pa je svakodnevno vodio rasprave u školi nekog Tirana. <verse eid="ACT 19:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 19:10"/>Ovo je potrajalo dve godine, tako da su svi žitelji <char style="add">Male</char> Azije, i Jevreji i Grci, čuli reč Gospodnju. <verse eid="ACT 19:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 19:11"/>Gospod je činio izvanredna čuda preko Pavla, <verse eid="ACT 19:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 19:12"/>tako da su čak i maramice i delove njegove odeće stavljali na bolesnike, te bi ih bolest napuštala, a zli duhovi izlazili iz njih.<verse eid="ACT 19:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="ACT 19:13"/>A i neki Jevreji, koji su tumarali naokolo i isterivali zle duhove, pokušali su da prizovu ime Gospoda Isusa nad onima koji su bili opsednuti zlim dusima. Govorili su: „U ime Isusa koga Pavle navešćuje, zapovedam vam <char style="add">da izađete</char>!“ <verse eid="ACT 19:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 19:14"/>To su činili sedam sinova nekog Skeve, jevrejskog vodećeg sveštenika. <verse eid="ACT 19:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 19:15"/>Zli duh im je odgovorio: „Znam Isusa, a i Pavla poznajem, ali ko ste vi?“ <verse eid="ACT 19:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 19:16"/>Čovek koji je bio opsednut zlim duhom skoči na njih i nadvlada ih, pa su goli i izranjavani pobegli iz te kuće.<verse eid="ACT 19:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="ACT 19:17"/>Sve stanovnike Efesa, i Jevreje i Grke, obuzeo je strah kada su saznali za ovo, te se veličalo ime Gospoda Isusa. <verse eid="ACT 19:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 19:18"/>Mnogi koji su uzverovali dolazili su da ispovede i obznane svoja <char style="add">zla</char> dela. <verse eid="ACT 19:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 19:19"/>Veliki broj onih koji su se bavili vračarstvom, donosili su svoje vračarske knjige i spaljivali ih pred svima. Kada su proračunali njihovu vrednost, utvrdili su da vrede pedeset hiljada srebrnjaka. <verse eid="ACT 19:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 19:20"/>Tako je, snagom Gospodnjom, reč njegova jačala i širila se.<verse eid="ACT 19:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="ACT 19:21"/>Nakon ovih događanja, Pavle je odlučio da prođe Makedonijom i Ahajom i da ode u Jerusalim. „Posle toga – rekao je Pavle – moram da vidim i Rim.“ <verse eid="ACT 19:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 19:22"/>Onda je poslao u Makedoniju svoja dva pomoćnika, Timoteja i Erasta, a on je još neko vreme proveo u <char style="add">Maloj</char> Aziji.<verse eid="ACT 19:22"/></para>
  <para style="s1">Pobuna u Efesu</para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="ACT 19:23"/>Nekako u to vreme, u Efesu je izbila velika pobuna protiv Puta <char style="add">Gospodnjeg</char>. <verse eid="ACT 19:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 19:24"/>Naime, neki kovač po imenu Dimitrije, izrađivao je srebrne hramiće boginje Artemide i time obezbeđivao veliku zaradu zanatlijama. <verse eid="ACT 19:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 19:25"/>Sazva on njih, kao i sve one koji su se bavili istim zanatom, pa im reče: „Ljudi, vi znate da naše blagostanje dolazi od ovog posla, <verse eid="ACT 19:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 19:26"/>a vidite i čujete kako je onaj Pavle ubedio i zaveo mnogi narod, ne samo u Efesu nego i u celoj <char style="add">Maloj</char> Aziji, govoreći da bogovi napravljeni ljudskom rukom nisu bogovi. <verse eid="ACT 19:26"/><verse number="27" style="v" sid="ACT 19:27"/>Ali, nije samo ugled našeg zanata doveden u pitanje, već i to da se hram velike boginje Artemide neće smatrati ni za šta. Time bi se nanela šteta veličanstvu boginje, koju poštuje cela <char style="add">Mala</char> Azija i sav svet.“<verse eid="ACT 19:27"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="28" style="v" sid="ACT 19:28"/>Kada su to čuli, obuzeo ih je gnev, pa su počeli da uzvikuju: „Velika je Artemida efeška!“ <verse eid="ACT 19:28"/><verse number="29" style="v" sid="ACT 19:29"/>Sav grad se uskomešao. Narod složno nagrnu u pozorište vukući Pavlove saputnike, Makedonce Gaja i Aristarha. <verse eid="ACT 19:29"/><verse number="30" style="v" sid="ACT 19:30"/>Pavle je hteo da izađe pred narod, ali mu to učenici nisu dozvolili. <verse eid="ACT 19:30"/><verse number="31" style="v" sid="ACT 19:31"/>Takođe su mu i neki od provincijskih uglednika, koji su mu bili prijatelji, poručili da se ne pojavljuje u pozorištu.<verse eid="ACT 19:31"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="32" style="v" sid="ACT 19:32"/>Jedni su uzvikivali jedno, a drugi drugo, jer je okupljeni narod bio zbunjen, tako da većina nije znala zbog čega su se okupili. <verse eid="ACT 19:32"/><verse number="33" style="v" sid="ACT 19:33"/>Neki iz naroda su podsticali Aleksandra da istupi, jer su ga Jevreji gurali napred. On mahnu rukom želeći da se odbrani pred narodom. <verse eid="ACT 19:33"/><verse number="34" style="v" sid="ACT 19:34"/>Međutim, kada su ljudi doznali da je on Jevrejin, počeli su svi u jedan glas da uzvikuju: „Velika je Artemida efeška!“ To je trajalo čitava dva sata.<verse eid="ACT 19:34"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="35" style="v" sid="ACT 19:35"/>Tada je gradski službenik umirio narod rečima: „Građani Efesa! Nije li svakom čoveku poznato da je grad Efes čuvar hrama velike Artemide i njenog kipa koji je pao sa neba? <verse eid="ACT 19:35"/><verse number="36" style="v" sid="ACT 19:36"/>Pošto su te stvari neosporne, trebalo bi da se umirite i da ništa ne činite brzopleto. <verse eid="ACT 19:36"/><verse number="37" style="v" sid="ACT 19:37"/>Ljudi koje ste doveli nisu pokrali hram, niti su vređali našu boginju. <verse eid="ACT 19:37"/><verse number="38" style="v" sid="ACT 19:38"/>Zato, ako Dimitrije i majstori s njim imaju kakvu tužbu protiv nekoga, sudovi su otvoreni, a i namesnici su tu, pa neka se tuže. <verse eid="ACT 19:38"/><verse number="39" style="v" sid="ACT 19:39"/>Ako neko traži nešto više, to će se rešiti u zakonitoj skupštini. <verse eid="ACT 19:39"/><verse number="40" style="v" sid="ACT 19:40"/>Preti nam, naime, opasnost da budemo optuženi za ovo što je bilo danas, jer nema nikakvog razloga kojim bismo mogli da opravdamo ovo komešanje.“<verse eid="ACT 19:40"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="41" style="v" sid="ACT 19:41"/>Posle ovih reči je raspustio skup.<verse eid="ACT 19:41"/></para>
  <chapter eid="ACT 19"/>
  <chapter number="20" style="c" sid="ACT 20"/>
  <para style="s1">Pavle u Grčkoj</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 20:1"/>Kada se buna stišala, Pavle je poslao po učenike i ohrabrio ih. Zatim se pozdravio sa njima i otputovao u Makedoniju. <verse eid="ACT 20:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 20:2"/>Prolazeći tim krajevima, ohrabrivao je učenike mnogim rečima. Tako je stigao u Grčku, <verse eid="ACT 20:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 20:3"/>gde je ostao tri meseca. Ali, baš kad je trebalo da otplovi u Siriju, doznao je da su Jevreji skovali zaveru protiv njega. Zato je odlučio da se vrati preko Makedonije. <verse eid="ACT 20:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 20:4"/>Pridružili su mu se: Pirov sin Sopater iz Verije, Aristarh i Sekund iz Soluna, Gaj iz Derve, Timotej, te Tihik i Trofim iz <char style="add">Male</char> Azije. <verse eid="ACT 20:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 20:5"/>Oni su otišli pre nas i sačekali nas u Troadi. <verse eid="ACT 20:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 20:6"/>Posle praznika Beskvasnih hlebova, otplovili smo iz Filipa i za pet dana stigli u Troadu, gde smo ostali nedelju dana.<verse eid="ACT 20:6"/></para>
  <para style="s1">Evtih oživljen</para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="ACT 20:7"/>U nedelju smo se okupili na pričest. Pavle je poučavao narod, ali kako je nameravao da otputuje sledećeg dana, nastavio je da propoveda sve do ponoći. <verse eid="ACT 20:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 20:8"/>U gornjoj sobi, u kojoj smo se sabrali, bilo je mnogo svetiljki. <verse eid="ACT 20:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 20:9"/>Kako se Pavlovo naučavanje odužilo, jedan mladić po imenu Evtih, koji je sedeo na prozoru, utonu u dubok san, te savladan snom, pade s trećeg sprata. Kada su ga podigli, bio je mrtav. <verse eid="ACT 20:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 20:10"/>Pavle je sišao, nadneo se nad njim, zagrlio ga i rekao: „Ne uznemiravajte se, još je živ!“ <verse eid="ACT 20:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 20:11"/>Zatim se vratio gore, razlomio hleb i jeo, pa im je još dugo govorio – sve do zore. Nakon toga je otišao. <verse eid="ACT 20:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 20:12"/>A mladića su doveli kući živog, te su se veoma utešili.<verse eid="ACT 20:12"/></para>
  <para style="s1">Pavle u Militu</para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="ACT 20:13"/>Mi smo se, pak, ranije ukrcali na brod i otplovili za As. Odande je trebalo da povedemo Pavla. On je, naime, tako odredio, nameravajući da sam putuje kopnom. <verse eid="ACT 20:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 20:14"/>Kada se sastao sa nama u Asu, ukrcali smo ga u lađu i otišli u Mitilinu. <verse eid="ACT 20:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 20:15"/>Sutradan smo otplovili odande i došli nadomak Hiosa. Prekosutra smo pristali u Samosu, a sledećeg dana smo stigli u Milit. <verse eid="ACT 20:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 20:16"/>Pavle je odlučio da zaobiđe Efes da se ne bi zadržavao u <char style="add">Maloj</char> Aziji; žurio se da, ako je moguće, na praznik Pedesetnice bude u Jerusalimu.<verse eid="ACT 20:16"/></para>
  <para style="s1">Oproštaj s efeskim starešinama</para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="ACT 20:17"/>Iz Milita je poslao ljude u Efes i pozvao crkvene starešine. <verse eid="ACT 20:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 20:18"/>Kada su došli k njemu, <char style="add">Pavle</char> im je rekao: „Vi znate kako sam se sve vreme vladao među vama od prvog dana kada sam stupio u <char style="add">Malu</char> Aziju. <verse eid="ACT 20:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 20:19"/>Služio sam Gospodu sa svom poniznošću, uz suze i nevolje koje su me zadesile zbog judejskih zaseda. <verse eid="ACT 20:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 20:20"/>Nisam propustio ništa korisno da vam navestim i da vas poučim, kako javno, tako i po kućama. <verse eid="ACT 20:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 20:21"/>Uveravao sam i Jevreje i Grke da se moraju okrenuti Bogu u pokajanju i verovati u našeg Gospoda Isusa.<verse eid="ACT 20:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="ACT 20:22"/>A sad, evo, po nalogu Duha, idem u Jerusalim i ne znam šta me čeka tamo. <verse eid="ACT 20:22"/><verse number="23" style="v" sid="ACT 20:23"/>Jedino što mi Duh Sveti potvrđuje u svakom gradu je da me čekaju okovi i nevolje. <verse eid="ACT 20:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 20:24"/>Do svog života mi nimalo nije stalo, već samo do toga da istrčim trku i dovršim službu koju sam dobio od Gospoda Isusa – da objavim Radosnu vest o Božijoj milosti.<verse eid="ACT 20:24"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="25" style="v" sid="ACT 20:25"/>Sada znam da me niko od vas među kojima sam bio, dok sam putovao i propovedao o Carstvu Božijem, više neće videti. <verse eid="ACT 20:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 20:26"/>Zato vam jamčim na današnji dan da nisam kriv ni za čiju propast, <verse eid="ACT 20:26"/><verse number="27" style="v" sid="ACT 20:27"/>jer nisam propustio da vam objavim sav naum Božiji. <verse eid="ACT 20:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 20:28"/>Pazite na sebe i na stado nad kojim vas je Duh Sveti postavio kao nadglednike, da napasate crkvu Božiju, koju je on stekao svojom krvlju. <verse eid="ACT 20:28"/><verse number="29" style="v" sid="ACT 20:29"/>Znam, naime, da će posle mog odlaska doći među vas krvoločni vuci koji neće štedeti stada. <verse eid="ACT 20:29"/><verse number="30" style="v" sid="ACT 20:30"/>Čak će se i među vama samima pojaviti oni koji će izvrtati učenje kako bi odvukli učenike za sobom. <verse eid="ACT 20:30"/><verse number="31" style="v" sid="ACT 20:31"/>Zato budite na oprezu! Sećajte se da tri godine, dan i noć, nisam prestajao da sa suzama opominjem svakoga od vas.<verse eid="ACT 20:31"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="32" style="v" sid="ACT 20:32"/>A sada vas poveravam Bogu i njegovoj milostivoj reči koja vas može izgraditi i dati vam nasledstvo među svima koji su posvećeni. <verse eid="ACT 20:32"/><verse number="33" style="v" sid="ACT 20:33"/>Ničije srebro, zlato ili odeću nisam poželeo. <verse eid="ACT 20:33"/><verse number="34" style="v" sid="ACT 20:34"/>I sami znate da sam se sopstvenim rukama postarao za svoje lične potrebe, kao i za potrebe svojih saradnika. <verse eid="ACT 20:34"/><verse number="35" style="v" sid="ACT 20:35"/>U svemu sam vam dao primer: da se tako treba truditi i starati se za nemoćne, sećajući se reči Gospoda Isusa: ’Blaženije je davati, nego primati.’“<verse eid="ACT 20:35"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="36" style="v" sid="ACT 20:36"/>Kad je izrekao ovo, kleknuo je, pa se pomolio sa svima njima. <verse eid="ACT 20:36"/><verse number="37" style="v" sid="ACT 20:37"/>Tada su svi glasno zaplakali, pali u zagrljaj Pavlu i izljubili ga. <verse eid="ACT 20:37"/><verse number="38" style="v" sid="ACT 20:38"/>Najviše ih je ožalostilo kad je rekao da ga više neće videti. Zatim su ga ispratili na lađu.<verse eid="ACT 20:38"/></para>
  <chapter eid="ACT 20"/>
  <chapter number="21" style="c" sid="ACT 21"/>
  <para style="s1">Put u Jerusalim</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 21:1"/>Pošto smo se rastali od njih, otplovili smo. Ploveći pravo došli smo na Kos, sledećeg dana na Rodos, a odande u Pataru. <verse eid="ACT 21:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 21:2"/>Tu smo našli lađu koja je išla za Fenikiju, pa smo se ukrcali u nju i otplovili. <verse eid="ACT 21:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 21:3"/>Kada nam je Kipar bio na vidiku, zaobišli smo ga s njegove leve strane. Odjedrili smo, zatim, za Siriju i prispeli u Tir, gde je naš brod trebalo da iskrca teret. <verse eid="ACT 21:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 21:4"/>Našavši učenike, ostali smo tu nedelju dana. Oni su, <char style="add">primivši objavu</char> od Duha <char style="add">o onome što predstoji</char>, govorili Pavlu da ne ide gore u Jerusalim. <verse eid="ACT 21:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 21:5"/>Kad su istekli dani našeg boravka, otišli smo odande i otputovali. Ispratili su nas svi, zajedno sa ženama i decom, sve do izvan grada. Onda smo klekli na obali i pomolili se. <verse eid="ACT 21:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 21:6"/>Pošto smo se pozdravili sa njima, ukrcali smo se na lađu, a oni su se vratili svojim <char style="add">kućama</char>.<verse eid="ACT 21:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="ACT 21:7"/>Dovršavajući plovidbu, iz Tira smo stigli u Ptolemaidu, gde smo pozdravili braću i ostali sa njima jedan dan. <verse eid="ACT 21:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 21:8"/>Sutradan smo otišli odatle i došli u Kesariju. Tamo smo došli u kuću evanđeliste Filipa – jednog od sedmorice đakona – i ostali kod njega. <verse eid="ACT 21:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 21:9"/>On je imao četiri neudate ćerke, koje su imale dar prorokovanja.<verse eid="ACT 21:9"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="ACT 21:10"/>Pošto smo se tu zadržali duže vreme, iz Judeje dođe neki prorok po imenu Agav. <verse eid="ACT 21:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 21:11"/>Došavši k nama, uzeo je Pavlov kaiš, svezao njime svoje ruke i noge i rekao: „Ovo govori Sveti Duh: ’Ovako će Jevreji u Jerusalimu svezati čoveka kome pripada ovaj kaiš i predati ga u ruke neznabošcima.’“ <verse eid="ACT 21:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 21:12"/>Kada smo to čuli, molili smo ga i mi i meštani da ne ide u Jerusalim. <verse eid="ACT 21:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 21:13"/>Pavle nam je tada odgovorio: „Zašto plačete i lomite mi srce? Ja sam spreman ne samo da me u Jerusalimu svežu, već i da umrem za ime Gospoda Isusa.“ <verse eid="ACT 21:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 21:14"/>Ali kako se nije dao nagovoriti, smirili smo se i rekli: „Neka bude Gospodnja volja!“<verse eid="ACT 21:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="ACT 21:15"/>Nakon toga smo se spremili za put i otišli gore u Jerusalim. <verse eid="ACT 21:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 21:16"/>Sa nama su pošli i neki učenici iz Kesarije i doveli nas u kuću Mnasona s Kipra, jednog od prvih učenika, da budemo njegovi gosti.<verse eid="ACT 21:16"/></para>
  <para style="ms1">Suđenje Pavlu</para>
  <para style="s1">Pavle u Jerusalimu</para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="ACT 21:17"/>Kad smo došli u Jerusalim, braća su nas radosno primila. <verse eid="ACT 21:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 21:18"/>Sledećeg dana, Pavle je sa nama otišao k Jakovu, gde su došle i sve starešine. <verse eid="ACT 21:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 21:19"/>Pošto ih je pozdravio, Pavle im je potanko ispričao šta je Bog njegovom službom učinio među neznabošcima. <verse eid="ACT 21:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 21:20"/>Kada su to čuli, počeli su da slave Boga, pa su mu rekli: „Pogledaj, brate, koliko je hiljada Jevreja poverovalo i svi revno slede Zakon. <verse eid="ACT 21:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 21:21"/>Međutim, obavešteni su da poučavaš sve Jevreje koji žive među neznabošcima da odbace Mojsijev Zakon, da ne obrezuju svoju decu i da se ne drže naših običaja. <verse eid="ACT 21:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 21:22"/>Šta sada da radimo? Svakako će čuti da si došao. <verse eid="ACT 21:22"/><verse number="23" style="v" sid="ACT 21:23"/>Zato poslušaj ono što ćemo ti reći: imamo ovde četiri čoveka koja su se zavetovala. <verse eid="ACT 21:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 21:24"/>Povedi ih i podvrgni se sa njima obredu očišćenja, pa im plati da obriju glave. Tako će svi znati da ništa od onog što su čuli o tebi nije istina, nego da se i sam držiš Zakona i živiš po njemu. <verse eid="ACT 21:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 21:25"/>Što se tiče neznabožaca koji su poverovali, mi smo ih pismeno izvestili o onome što smo odlučili, a to je: da se klone mesa žrtvovanog idolima, krvi, mesa udavljenih životinja i bluda.“<verse eid="ACT 21:25"/></para>
  <para style="s1">Pavle uhvaćen</para>
  <para style="p">
    <verse number="26" style="v" sid="ACT 21:26"/>Pavle je poveo sa sobom onu četvoricu, pa se sutradan zajedno sa njima podvrgao obredu očišćenja. Zatim je otišao u hram i objavio da će se dani njihovog očišćenja okončati kada se za svakoga od njih prinese žrtva. <verse eid="ACT 21:26"/><verse number="27" style="v" sid="ACT 21:27"/>Upravo kad se navršavalo tih sedam dana, neki Jevreji iz <char style="add">Male</char> Azije opaziše Pavla u hramu, pa uzbuniše sav narod i uhvatiše ga, <verse eid="ACT 21:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 21:28"/>vičući: „Izrailjci, pomagajte! Ovaj čovek posvuda uči sve ljude protiv našeg naroda, Zakona i ovog mesta. Čak je i neke Grke uveo u hram, i time obeščastio ovo sveto mesto.“ <verse eid="ACT 21:28"/><verse number="29" style="v" sid="ACT 21:29"/>(<char style="add">Jevreji</char> su, naime, pre toga videli Trofima iz Efesa sa Pavlom, pa su pretpostavili da ga je Pavle uveo u hram.)<verse eid="ACT 21:29"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="30" style="v" sid="ACT 21:30"/>U celom gradu je nastala gužva, a narod se strčao sa svih strana. Uhvatili su Pavla i odvukli ga iz hrama. Vrata su se odmah zatvorila. <verse eid="ACT 21:30"/><verse number="31" style="v" sid="ACT 21:31"/>Dok su oni nastojali da ga ubiju, dođe glas do zapovednika <char style="add">rimske</char> čete da je sav Jerusalim uskomešan. <verse eid="ACT 21:31"/><verse number="32" style="v" sid="ACT 21:32"/>On je odmah poveo vojnike i kapetane i dotrčao do njih. Kad su <char style="add">Jevreji</char> ugledali zapovednika i vojnike, prestali su da tuku Pavla.<verse eid="ACT 21:32"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="33" style="v" sid="ACT 21:33"/>Zapovednik je pristupio Pavlu, uhvatio ga i naredio da ga svežu dvostrukim lancima. Onda je upitao ko je on i šta je uradio. <verse eid="ACT 21:33"/><verse number="34" style="v" sid="ACT 21:34"/>Iz gomile su jedni uzvikivali jedno, a drugi drugo. Pošto zapovednik zbog silne buke nije mogao ništa da sazna, naredio je da Pavla odvedu u kasarnu. <verse eid="ACT 21:34"/><verse number="35" style="v" sid="ACT 21:35"/>Kad je Pavle stupio na stepenice, narod je toliko navaljivao, da su vojnici morali da ga nose. <verse eid="ACT 21:35"/><verse number="36" style="v" sid="ACT 21:36"/>Naime, gomila ih je pratila i uzvikivala: „Pogubi ga!“<verse eid="ACT 21:36"/></para>
  <para style="s1">Pavlova odbrana</para>
  <para style="p">
    <verse number="37" style="v" sid="ACT 21:37"/>Kada je trebalo da odvedu Pavla u kasarnu, on se obratio zapovedniku: „Mogu li da ti nešto kažem?“ Zapovednik ga je upitao: „Zar ti znaš grčki? <verse eid="ACT 21:37"/><verse number="38" style="v" sid="ACT 21:38"/>Da nisi ti onaj Egipćanin što je nedavno podigao bunu i poveo sa sobom u pustinju četiri hiljade ljudi naoružanih noževima?“ <verse eid="ACT 21:38"/><verse number="39" style="v" sid="ACT 21:39"/>Pavle mu odgovori: „Ja sam Jevrejin iz Tarsa kilikijskog, građanin znamenitog grada. Dozvoli mi, molim te, da se obratim narodu.“ <verse eid="ACT 21:39"/><verse number="40" style="v" sid="ACT 21:40"/>Kada mu je <char style="add">zapovednik</char> dao dopuštenje, Pavle je stao na stepenice i mahnuo rukom narodu. Pošto je nastala velika tišina, Pavle im se obratio na jevrejskom jeziku:<verse eid="ACT 21:40"/></para>
  <chapter eid="ACT 21"/>
  <chapter number="22" style="c" sid="ACT 22"/>
  <para style="s1">Pavlov govor</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 22:1"/>„Braćo i oci, poslušajte sada reči moje odbrane koju upućujem vama.“<verse eid="ACT 22:1"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="2" style="v" sid="ACT 22:2"/>Kada su oni čuli da im se obraća na jevrejskom jeziku, još pažljivije su ga slušali.<verse eid="ACT 22:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="ACT 22:3"/>„Ja sam Jevrejin – nastavio je Pavle. Rođen sam u Tarsu kilikijskom, ali sam odgojen u ovom gradu, gde sam pod Gamalilovim nadzorom bio strogo podučen Zakonu naših otaca. Bio sam revan za Boga, baš kao i vi danas <verse eid="ACT 22:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 22:4"/>Do smrti sam proganjao sledbenike ovog Puta; vezivao sam i muškarce i žene i predavao ih u tamnicu. <verse eid="ACT 22:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 22:5"/>To može da mi potvrdi Prvosveštenik i celo Veće starešina. Od njih sam, naime, primio pisma za njihovu sabraću u Damasku, gde sam otišao da sprovedem u Jerusalim tamošnje svezane, da budu kažnjeni.<verse eid="ACT 22:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="ACT 22:6"/>Dok sam se putujući približavao Damasku, oko podne me je odjednom zabljesnulo jako svetlo s neba. <verse eid="ACT 22:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 22:7"/>Pao sam na zemlju i čuo glas kako mi govori: ’Savle! Savle! Zašto me progoniš?’<verse eid="ACT 22:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="ACT 22:8"/>Upitao sam: ’Ko si ti, Gospode?’ On mi je odgovorio: ’Ja sam Isus iz Nazareta koga ti progoniš.’ <verse eid="ACT 22:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 22:9"/>Moji pratioci su videli svetlo, ali nisu razumeli glas onoga koji mi je govorio. <verse eid="ACT 22:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 22:10"/>’Šta da radim, Gospode?’ – upitao sam. Gospod mi je odgovorio: ’Ustani i idi u Damask. Tamo će ti biti rečeno sve što ti je određeno da činiš.’ <verse eid="ACT 22:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 22:11"/>Pošto sam bio obnevideo od bljeska onog svetla, moji pratioci su me poveli za ruku, pa sam tako došao u Damask.<verse eid="ACT 22:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="ACT 22:12"/>A izvesni Ananija, pobožan čovek koji je živeo po Zakonu, o kome su pohvalno govorili svi tamošnji Jevreji, <verse eid="ACT 22:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 22:13"/>dođe k meni, priđe mi i reče: ’Brate Savle, progledaj!’ Istog časa sam progledao, te sam ga video. <verse eid="ACT 22:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 22:14"/><char style="add">Ananija</char> je nastavio: ’Bog naših otaca te je izabrao da saznaš njegovu volju, da vidiš Pravednika i da čuješ glas iz njegovih usta. <verse eid="ACT 22:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 22:15"/>Jer ti ćeš biti njegov svedok pred svim ljudima, pa ćeš govoriti što si video i čuo. <verse eid="ACT 22:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 22:16"/>Šta sad još čekaš! Ustani, krsti se, te se očisti od svojih greha prizivajući njegovo ime!’<verse eid="ACT 22:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="ACT 22:17"/>Nakon što sam se vratio u Jerusalim, dok sam se jednom molio u hramu, pao sam u zanos <verse eid="ACT 22:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 22:18"/>i video Gospoda. On mi je rekao: ’Požuri i idi brzo iz Jerusalima, jer neće prihvatiti tvoje svedočanstvo o meni!’ <verse eid="ACT 22:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 22:19"/>A ja rekoh: ’Gospode, znaju oni da sam bacao u tamnicu i tukao po sinagogama one koji veruju u tebe. <verse eid="ACT 22:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 22:20"/>A kada se prolivala krv tvoga svedoka Stefana, ja sam stajao tamo, odobravao i čuvao odeću onih koji su ga ubijali.’ <verse eid="ACT 22:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 22:21"/>Ali on mi je rekao: ’Idi, jer ću te poslati daleko među neznabošce.’“<verse eid="ACT 22:21"/></para>
  <para style="s1">Pavle u zatvoru</para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="ACT 22:22"/>Jevreji su ga slušali sve do ovih reči. Međutim, tada su počeli da viču: „Istrebi takvog sa zemlje! Taj ne zaslužuje da živi!“ <verse eid="ACT 22:22"/><verse number="23" style="v" sid="ACT 22:23"/>Pošto su oni vikali, vitlali ogrtačima i dizali prašinu u vazduh, <verse eid="ACT 22:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 22:24"/>zapovednik je naredio da Pavla odvedu u kasarnu i bičevanjem ga ispitaju kako bi saznao zbog čega to narod diže toliku viku protiv njega.<verse eid="ACT 22:24"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="25" style="v" sid="ACT 22:25"/>Kada su ga opružili i svezali kaiševima, Pavle reče kapetanu koji je stajao do njega: „Zar vi smete da bičujete rimskog građanina koji nije osuđen?“ <verse eid="ACT 22:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 22:26"/>Kad je to čuo, kapetan je prišao zapovedniku i obavestio ga o tome. Rekao je: „Šta to hoćeš da učiniš? Pa, ovaj čovek je rimski građanin!“<verse eid="ACT 22:26"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="27" style="v" sid="ACT 22:27"/>Zapovednik je prišao Pavlu i upitao ga: „Reci mi, jesi li ti rimski građanin?“</para>
  <para style="p" vid="ACT 22:27">„Jesam“ – odgovori Pavle.<verse eid="ACT 22:27"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="28" style="v" sid="ACT 22:28"/>Zapovednik reče: „Ja sam velikom svotom stekao to građanstvo.“</para>
  <para style="p" vid="ACT 22:28">„A ja sam se s njim i rodio“ – reče Pavle.<verse eid="ACT 22:28"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="29" style="v" sid="ACT 22:29"/>Vojnici koji su pristupili da bičevanjem ispitaju Pavla istog su trenutka ustuknuli. I sam zapovednik se uplašio kad je saznao da je on rimski građanin, a on ga je svezao. <verse eid="ACT 22:29"/><verse number="30" style="v" sid="ACT 22:30"/>Nameravajući da tačno sazna za šta ga Jevreji optužuju, zapovednik je sutradan oslobodio Pavla i naredio da se okupe vodeći sveštenici i celo Veliko veće. Onda je doveo Pavla i postavio ga pred njih.<verse eid="ACT 22:30"/></para>
  <chapter eid="ACT 22"/>
  <chapter number="23" style="c" sid="ACT 23"/>
  <para style="s1">Pavle pred judejskim Većem</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 23:1"/>Pavle upre pogled na Veliko veće i reče: „Braćo, ja sam sve do ovog dana živeo pred Bogom s potpuno čistom savešću.“ <verse eid="ACT 23:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 23:2"/>Tada je Prvosveštenik Ananija naredio onima koji su stajali pored Pavla da ga udare po ustima. <verse eid="ACT 23:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 23:3"/>Pavle mu je odgovorio: „Bog će tebe udariti, zide u belo okrečeni! Sediš tu i sudiš mi po Zakonu, a isti taj Zakon kršiš time što naređuješ da me udaraju!“<verse eid="ACT 23:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="ACT 23:4"/>„Zar vređaš Božijeg Prvosveštenika?“ – ukorili su ga Jevreji koji su stajali do njega.<verse eid="ACT 23:4"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="5" style="v" sid="ACT 23:5"/>„Braćo, nisam znao – reče Pavle – da je Prvosveštenik. Naime, <char style="add">u Pismu</char> je napisano: ’Ne govori loše o glavaru svoga naroda.’“<verse eid="ACT 23:5"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="ACT 23:6"/>Znajući da jedan deo prisutnih pripada farisejima, a drugi sadukejima, Pavle uzviknu u Velikom veću: „Braćo, ja sam farisej, farisejski sin, a sudi mi se zato što se nadam vaskrsenju mrtvih!“ <verse eid="ACT 23:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 23:7"/>Kad je to rekao, došlo je do rasprave između fariseja i sadukeja, tako da se zbor podelio. <verse eid="ACT 23:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 23:8"/>Naime, sadukeji govore da nema vaskrsenja, niti da ima anđela ni duhova, dok fariseji veruju u sve to.<verse eid="ACT 23:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="ACT 23:9"/>Vika je postajala sve veća. Neki od znalaca Svetog pisma iz farisejske stranke žestoko se usprotiviše. Govorili su: „Nismo našli nikakvo zlo na ovom čoveku! Šta ako mu je govorio duh ili anđeo?“ <verse eid="ACT 23:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 23:10"/>Svađa je postala toliko žestoka, da se zapovednik uplašio da ne rastrgnu Pavla. Zato je naredio vojnicima da ga otmu od njih i odvedu u kasarnu.<verse eid="ACT 23:10"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="ACT 23:11"/>Iduće noći je Gospod stao pred Pavla i rekao mu: „Hrabro! Jer kako si svedočio za mene u Jerusalimu, tako treba da posvedočiš i u Rimu.“<verse eid="ACT 23:11"/></para>
  <para style="s1">Zavera protiv Pavla</para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="ACT 23:12"/>Sledećeg jutra su Jevreji skovali zaveru protiv Pavla, zaklevši se da neće ni jesti ni piti dok ga ne ubiju. <verse eid="ACT 23:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 23:13"/>Onih koji su skovali zaveru, bilo je više od četrdeset. <verse eid="ACT 23:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 23:14"/>Ovi su otišli k vodećim sveštenicima i starešinama, i rekli im: „Zakleli smo se da nećemo ništa okusiti dok ne ubijemo Pavla. <verse eid="ACT 23:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 23:15"/>Zato vi sad sa Velikim većem podnesite zahtev zapovedniku da vam ga dovede kako biste, tobože, tačnije ispitali njegov slučaj. Mi smo spremni da ga ubijemo pre no što on dođe.“<verse eid="ACT 23:15"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="ACT 23:16"/>Međutim, Pavlov nećak je dočuo za zasedu, pa je otišao u kasarnu i obavestio Pavla o tome. <verse eid="ACT 23:16"/><verse number="17" style="v" sid="ACT 23:17"/>Pavle je pozvao jednog kapetana i rekao mu: „Povedi ovog mladića zapovedniku, jer ima da mu javi nešto.“ <verse eid="ACT 23:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 23:18"/><char style="add">Oficir</char> je poveo mladića, doveo ga zapovedniku i rekao: „Zatvorenik po imenu Pavle me je pozvao i zamolio da ovog mladića dovedem k tebi, jer ima nešto da ti kaže.“<verse eid="ACT 23:18"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="19" style="v" sid="ACT 23:19"/>Zapovednik ga je uzeo pod ruku, odveo u stranu i upitao: „Šta to imaš da mi javiš?“<verse eid="ACT 23:19"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="20" style="v" sid="ACT 23:20"/>On mu reče: „Jevreji su se dogovorili da zatraže od tebe da sutra dovedeš Pavla u Veliko veće, da bi, tobože, podrobnije ispitali njegov slučaj. <verse eid="ACT 23:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 23:21"/>Ne daj da te nagovore, jer ga više od četrdeset ljudi čeka u zasedi. Oni su se zakleli da neće ni jesti ni piti dok ga ne ubiju. Sada su spremni i samo čekaju tvoj pristanak.“<verse eid="ACT 23:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="ACT 23:22"/>Tada zapovednik otpusti mladića i zapovedi mu: „Nikome ne govori da si mi ovo javio.“<verse eid="ACT 23:22"/></para>
  <para style="s1">Pavla sprovode u Kesariju</para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="ACT 23:23"/>Zatim je pozvao dva kapetana i rekao im: „Spremite dve stotine vojnika, sedamdeset konjanika i dve stotine strelaca, da večeras u devet sati<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">23,23 </char><char style="ft" closed="false">Na grčkom </char><char style="fqa" closed="false">Treći noćni čas.</char></note> pođu na put do Kesarije. <verse eid="ACT 23:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 23:24"/>Za Pavla neka se opreme konji za jahanje, kako bi ga bezbedno doveli namesniku Feliksu.“ <verse eid="ACT 23:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 23:25"/><char style="add">Zapovednik</char> je zatim napisao pismo sledećeg sadržaja:<verse eid="ACT 23:25"/></para>
  <para style="pmo">
    <verse number="26" style="v" sid="ACT 23:26"/>Klaudije Lisija pozdravlja uvaženog namesnika Feliksa.<verse eid="ACT 23:26"/></para>
  <para style="pm">
    <verse number="27" style="v" sid="ACT 23:27"/>Jevreji su uhvatili ovog čoveka i hteli da ga ubiju. No, kada sam doznao da je rimski građanin, došao sam s vojskom i izvukao ga iz njihovih ruku. <verse eid="ACT 23:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 23:28"/>Pošto sam hteo da saznam zbog kakve krivice ga optužuju, doveo sam ga pred njihovo Veliko veće. <verse eid="ACT 23:28"/><verse number="29" style="v" sid="ACT 23:29"/>Utvrdio sam, međutim, da ga oni optužuju zbog spornih pitanja koja se tiču njihovog zakona, te da nema nikakve krivice koja zaslužuje smrtnu kaznu ili tamnicu. <verse eid="ACT 23:29"/><verse number="30" style="v" sid="ACT 23:30"/>Budući da mi je dojavljeno da se sprema zavera protiv njega, odmah sam ga poslao k tebi. Njegovim tužiteljima sam rekao da pred tobom iznesu svoje tužbe protiv njega.<verse eid="ACT 23:30"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="31" style="v" sid="ACT 23:31"/>Vojnici su postupili prema onom što im je bilo naređeno; uzeli su Pavla i noću ga odveli u Antipatridu. <verse eid="ACT 23:31"/><verse number="32" style="v" sid="ACT 23:32"/>Sutradan su prepustili konjici da produži sa njim, a oni su se vratili u kasarnu. <verse eid="ACT 23:32"/><verse number="33" style="v" sid="ACT 23:33"/>Kad su stigli u Kesariju, uručili su pismo namesniku i izveli Pavla pred njega. <verse eid="ACT 23:33"/><verse number="34" style="v" sid="ACT 23:34"/>Pošto je pročitao pismo, namesnik je upitao Pavla odakle je. Kad je saznao da je iz Kilikije, <verse eid="ACT 23:34"/><verse number="35" style="v" sid="ACT 23:35"/>rekao je: „Saslušaću te kada stignu tvoji tužitelji.“ Onda je naredio da <char style="add">Pavle</char> bude pod stražom na Irodovom dvoru.<verse eid="ACT 23:35"/></para>
  <chapter eid="ACT 23"/>
  <chapter number="24" style="c" sid="ACT 24"/>
  <para style="s1">Pavle pred Feliksom</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 24:1"/>Nakon pet dana u Kesariju je stigao Prvosveštenik Ananija sa nekim starešinama i izvesnim advokatom Tertulom, pa su podneli namesniku tužbu protiv Pavla. <verse eid="ACT 24:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 24:2"/>Kada su dozvali Pavla, Tertul je počeo da iznosi optužbu: „Tvojom zaslugom uživamo u velikom miru i napretku koji je tvojom brigom nastao na dobro ovog naroda; <verse eid="ACT 24:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 24:3"/>to mi, uvaženi Felikse, na svaki način i na svakom mestu priznajemo sa dubokom zahvalnošću. <verse eid="ACT 24:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 24:4"/>No, da ti ne bih više dosađivao, molim te da nas po svojoj dobroti ukratko saslušaš. <verse eid="ACT 24:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 24:5"/>Ustanovili smo, naime, da je ovaj čovek bundžija, da po celom svetu zameće svađe među Jevrejima i da je vođa nazarejske sekte. <verse eid="ACT 24:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 24:6"/>Čak je i naš hram pokušao da oskrnavi, ali smo ga mi uhvatili. (Hteli smo da mu sudimo po našem zakonu, <verse eid="ACT 24:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 24:7"/>ali je došao zapovednik Lisija sa velikom vojskom i silom ga oteo od nas.)<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">24,7 </char><char style="ft" closed="false">Neki manuskripti dodaju stihove 6b–8a, koji su ovde stavljeni u zagrade.</char></note> <verse eid="ACT 24:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 24:8"/>Ako ga saslušaš, i sam ćeš moći da saznaš od njega sve za šta ga mi optužujemo.“<verse eid="ACT 24:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="ACT 24:9"/>Jevreji su ga podržavali potvrđujući da je to istina.<verse eid="ACT 24:9"/></para>
  <para style="s1">Pavlova odbrana</para>
  <para style="p">
    <verse number="10" style="v" sid="ACT 24:10"/>Kad mu je namesnik dao znak da uzme reč, Pavle odgovori: „Znajući da si dugo godina sudija ovom narodu, drage volje izlažem svoju odbranu. <verse eid="ACT 24:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 24:11"/>Sâm možeš da doznaš da nije prošlo više od dvanaest dana od kako sam otišao gore u Jerusalim da se poklonim <char style="add">Bogu</char>. <verse eid="ACT 24:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 24:12"/>Nikada me nisu zatekli da se svađam s kim u hramu, niti da bunim narod po sinagogama ili u gradu. <verse eid="ACT 24:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 24:13"/>Zato oni ne mogu da ti dokažu ono za šta me sad optužuju. <verse eid="ACT 24:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 24:14"/>Ali jedno ti priznajem: prema ovom Putu, koji oni nazivaju sektom, služim Bogu naših otaca i verujem u sve ono što je zapisano u Zakonu i Prorocima. <verse eid="ACT 24:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 24:15"/>Ja imam istu nadu, koju i oni imaju, da će vaskrsnuti i pravedni i nepravedni. <verse eid="ACT 24:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 24:16"/>Zato se trudim da uvek imam čistu savest pred Bogom i pred ljudima.<verse eid="ACT 24:16"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="17" style="v" sid="ACT 24:17"/>Posle više godina, vratio sam se <char style="add">u Jerusalim</char> da donesem novčanu pomoć za moj narod i da prinesem žrtve. <verse eid="ACT 24:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 24:18"/>Tom prilikom su me našli u hramu i tada sam bio <char style="add">obredno</char> čist, ali tu nije bilo ni okupljenog naroda ni buke. <verse eid="ACT 24:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 24:19"/>To su bili neki Jevreji iz <char style="add">Male</char> Azije; trebalo bi da oni stupe pred tebe i iznesu optužbe protiv mene, ako imaju nešto protiv mene. <verse eid="ACT 24:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 24:20"/>Ili neka ovi tu sami kažu kakvu su krivicu našli na meni kad sam stajao pred Velikim većem, <verse eid="ACT 24:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 24:21"/>osim ako se ne radi o onome što sam tada povikao dok sam stajao među njima: ’Zbog vaskrsenja mrtvih sudi mi se danas pred vama!’“<verse eid="ACT 24:21"/></para>
  <para style="s1">Odlaganje suđenja</para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="ACT 24:22"/>Tada je Feliks, budući dobro upoznat s ovim Putem, odgodio suđenje rekavši: „Kada dođe zapovednik Lisija, rešiću vaš spor.“<verse eid="ACT 24:22"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="ACT 24:23"/>Naredio je kapetanu da se Pavle čuva, ali da mu se da izvesna sloboda i da se ne brani njegovim prijateljima da mu budu na usluzi.<verse eid="ACT 24:23"/></para>
  <para style="s1">Pavlovo tamnovanje u Kesariji</para>
  <para style="p">
    <verse number="24" style="v" sid="ACT 24:24"/>Nekoliko dana kasnije, Feliks je došao u posetu Pavlu sa svojom ženom Drusilom, koja je inače bila Jevrejka. Poslao je da dovedu Pavla koji im je govorio o veri u Isusa Hrista. <verse eid="ACT 24:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 24:25"/>Dok je Pavle izlagao o pravdi, uzdržljivosti i dolazećem sudu <char style="add">Božijem</char>, Feliksa obuze veliki strah, pa reče: „Idi sad, a kad nađem nešto vremena, pozvaću te.“ <verse eid="ACT 24:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 24:26"/>Pri tom se nadao da će mu Pavle dati novaca; zato ga je češće pozivao i razgovarao s njim.<verse eid="ACT 24:26"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="27" style="v" sid="ACT 24:27"/>Nakon dve godine, Feliksa je nasledio Porkije Fest. Želeći da zadobije naklonost Jevreja, Feliks je ostavio Pavla u tamnici.<verse eid="ACT 24:27"/></para>
  <chapter eid="ACT 24"/>
  <chapter number="25" style="c" sid="ACT 25"/>
  <para style="s1">Pavle pred Festom</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 25:1"/>Tri dana nakon dolaska u ovu provinciju, Fest je iz Kesarije otišao gore u Jerusalim. <verse eid="ACT 25:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 25:2"/>Tada su vodeći sveštenici i judejske starešine izneli pred njim optužbe protiv Pavla. <verse eid="ACT 25:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 25:3"/>Molili su ga da im učini uslugu – da sprovede Pavla u Jerusalim, jer su spremali zasedu da ga ubiju na putu. <verse eid="ACT 25:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 25:4"/>Međutim, Fest im je odgovorio da je Pavle utamničen u Kesariji, gde i sam uskoro namerava da otputuje. <verse eid="ACT 25:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 25:5"/>Zatim je dodao: „Neka vaši predstavnici dođu u Kesariju, pa neka iznesu svoje optužbe protiv tog čoveka ako je nešto skrivio.“<verse eid="ACT 25:5"/></para>
  <para style="s1">Pavle se poziva na cara</para>
  <para style="p">
    <verse number="6" style="v" sid="ACT 25:6"/>Nakon što je proveo nekih osam ili deset dana kod njih, Fest je sišao u Kesariju. Već sutradan je seo na sudijsku stolicu i naredio da dovedu Pavla. <verse eid="ACT 25:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 25:7"/>Kada se Pavle pojavio, okružili su ga Jevreji koji su došli iz Jerusalima i počeli da iznose protiv njega mnoge i teške optužbe, koje nisu mogli da dokažu. <verse eid="ACT 25:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 25:8"/>Pavle se branio: „Nisam učinio nikakav prestup ni protiv judejskog Zakona, ni protiv hrama, a ni protiv cara.“<verse eid="ACT 25:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="ACT 25:9"/>Želeći da ugodi Jevrejima, Fest je upitao Pavla: „Hoćeš li da ideš u Jerusalim da ti se onde za to preda mnom sudi?“ <verse eid="ACT 25:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 25:10"/>Pavle je odgovorio: „Pred carskim sudom stojim i tu treba da mi se sudi. Jevrejima ništa nisam skrivio, kao što i sam veoma dobro znaš. <verse eid="ACT 25:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 25:11"/>Ako sam nešto skrivio, ili ako sam učinio nešto što zaslužuje smrt, ne odbijam da umrem; ali ako su njihove optužbe neosnovane, niko me ne može izručiti njima. Pozivam se na cara.“<verse eid="ACT 25:11"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="ACT 25:12"/>Fest se tada posavetovao sa svojim većem, pa je rekao: „Na cara si se pozvao, k caru ćeš poći!“<verse eid="ACT 25:12"/></para>
  <para style="s1">Pavle pred carem Agripom</para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="ACT 25:13"/>Nekoliko dana kasnije dođu car Agripa i Vernika u Kesariju da pozdrave Festa. <verse eid="ACT 25:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 25:14"/>Pošto su ostali tamo nekoliko dana, Fest izloži caru Pavlov slučaj: „Tu je jedan čovek koga je Feliks ostavio kao zatvorenika. <verse eid="ACT 25:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 25:15"/>Kad sam bio u Jerusalimu, vodeći sveštenici i judejske starešine su izneli optužbe protiv njega i zahtevali njegovu osudu. <verse eid="ACT 25:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 25:16"/>Odgovorio sam im da nije rimski običaj da se optuženik izruči pre no što se suoči sa svojim tužiteljima i pre no što mu se pruži prilika da se odbrani od optužbi. <verse eid="ACT 25:16"/><verse number="17" style="v" sid="ACT 25:17"/>Kad sam se vratio sa njima, već sledećeg dana sam bez ikakvog odlaganja seo na sudijsku stolicu i naredio da dovedu tog čoveka. <verse eid="ACT 25:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 25:18"/>Kada su njegovi tužitelji ustali da govore, nisu ga optuživali za nikakav zločin, kako sam ja očekivao, <verse eid="ACT 25:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 25:19"/>nego su se sporili s njim oko izvesnih pitanja njihove vere i o nekom Isusu koji je bio mrtav, a za koga Pavle tvrdi da je živ. <verse eid="ACT 25:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 25:20"/>Pošto sam bio u nedoumici kako da postupim u vezi ovog spora, upitao sam ga da li bi hteo da ide u Jerusalim, da bi mu se za to tamo sudilo. <verse eid="ACT 25:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 25:21"/>Ali kako je Pavle hteo da ostane u zatvoru do odluke carskog veličanstva – budući da se pozvao na njega – naredio sam da ga čuvaju dok ga ne pošaljem caru.“<verse eid="ACT 25:21"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="22" style="v" sid="ACT 25:22"/>Agripa reče: „I ja sam bih voleo da čujem tog čoveka.“ „Čućeš ga sutra“ – odgovorio je Fest.<verse eid="ACT 25:22"/></para>
  <para style="s1">Pavle pred Festom i Agripom</para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="ACT 25:23"/>Sutradan su Agripa, Fest i Vernika došli sa velikom pompom, pa su zajedno sa vojnim zapovednicima i gradskim uglednicima ušli u sudnicu. Pošto je naredio da dovedu Pavla, <verse eid="ACT 25:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 25:24"/>Fest je rekao: „Care Agripa i svi vi koji ste prisutni, pogledajte ovog čoveka! Zbog njega su navalili na mene svi Jevreji iz Jerusalima i odavde, vičući da on više ne sme da živi. <verse eid="ACT 25:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 25:25"/>No, ja sam ustanovio da on nije učinio ništa što zaslužuje smrt. Ali pošto se pozvao na cara, odlučio sam da ga pošaljem <char style="add">u Rim</char>. <verse eid="ACT 25:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 25:26"/>Međutim, nemam ništa pouzdano o njemu da napišem gospodaru. Zato sam ga doveo pred vas, posebno pred tebe, care Agripa, da bih nakon saslušanja imao šta da napišem. <verse eid="ACT 25:26"/><verse number="27" style="v" sid="ACT 25:27"/>Naime, čini mi se nerazumnim poslati zatvorenika, a ne naznačiti šta su njegove krivice.“<verse eid="ACT 25:27"/></para>
  <chapter eid="ACT 25"/>
  <chapter number="26" style="c" sid="ACT 26"/>
  <para style="s1">Pavlov govor</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 26:1"/>Agripa se onda obratio Pavlu: „Dozvoljava ti se da govoriš u svoju odbranu.“ Tada je Pavle ispružio svoju ruku i započeo svoju odbranu: <verse eid="ACT 26:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 26:2"/>„Smatram sebe srećnim, o, care Agripa, što ću se baš pred tobom braniti od svega za šta me Jevreji optužuju, <verse eid="ACT 26:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 26:3"/>tim pre što znam da si dobro upućen u judejske običaje i sporna pitanja. Zato te molim da me strpljivo saslušaš.<verse eid="ACT 26:3"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="4" style="v" sid="ACT 26:4"/>Svi Jevreji znaju kakav način života sam provodio od najranije mladosti među svojim narodom u Jerusalimu. <verse eid="ACT 26:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 26:5"/>Oni me znaju od ranije, pa mogu, ako hoće, da potvrde da sam kao farisej živeo po najstrožem pravcu naše vere. <verse eid="ACT 26:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 26:6"/>A sada mi se sudi zbog moje nade u ispunjenje obećanja koje je Bog dao našim precima. <verse eid="ACT 26:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 26:7"/>Isto tako se i dvanaest naših plemena, koja predano služe Bogu danju i noću, nadaju ispunjenju istog obećanja. Zbog te nade me, o, care, Jevreji optužuju.<verse eid="ACT 26:7"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="8" style="v" sid="ACT 26:8"/>Zar smatrate neverovatnim da Bog vaskrsava mrtve? <verse eid="ACT 26:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 26:9"/>Pa i ja sam bio uveren da se moram svim silama suprotstaviti imenu Isusa Nazarećanina, <verse eid="ACT 26:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 26:10"/>što sam i činio u Jerusalimu. Kad sam dobio ovlašćenje od vodećih sveštenika, ja sam mnoge svete zatvorio, a kada su ih ubijali, ja sam davao svoj pristanak. <verse eid="ACT 26:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 26:11"/>Po svim sinagogama sam ih kažnjavanjem prisiljavao da se odreknu svoje vere. U svome prekomernom besu, proganjao sam ih čak i po stranim gradovima.<verse eid="ACT 26:11"/></para>
  <para style="s1">Pavle govori o svom obraćenju</para>
  <para style="p">
    <verse number="12" style="v" sid="ACT 26:12"/>Povodom toga sam se zaputio u Damask sa ovlašćenjem i odobrenjem od vodećih sveštenika. <verse eid="ACT 26:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 26:13"/>Negde oko podne, o, care, na putu sam ugledao svetlost sa neba, koja je mene i moje saputnike obasjala jače od sunčevog sjaja. <verse eid="ACT 26:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 26:14"/>Svi smo popadali na zemlju, a ja sam čuo glas koji mi se obratio na jevrejskom jeziku: ’Savle! Savle! Zašto me progoniš? Teško ti je da se ritaš protiv bodila<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">26,14 </char><char style="ft" closed="false">Bodilo ili ostan za gonjenje stoke, dugački štap sa metalnim šiljkom.</char></note>.’<verse eid="ACT 26:14"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="15" style="v" sid="ACT 26:15"/>’Ko si ti, Gospode?’ – upitao sam. Gospod mi je odgovorio: ’Ja sam Isus koga ti progoniš. <verse eid="ACT 26:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 26:16"/>Ustani i stani na svoje noge! Objavio sam ti se da bih te postavio za svog slugu i svedoka onoga što si video i onoga što ću ti objaviti. <verse eid="ACT 26:16"/><verse number="17" style="v" sid="ACT 26:17"/>Ja ću te izbavljati od tvoga naroda i od neznabožaca. Njima te šaljem, <verse eid="ACT 26:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 26:18"/>da im otvoriš oči kako bi se odvratili od tame k svetlu i od satanske vlasti k Bogu, te da bi primili oproštenje od greha i deo među onima koji su posvećeni verom u mene.’<verse eid="ACT 26:18"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="19" style="v" sid="ACT 26:19"/>Otada, care Agripa, nisam bio neposlušan nebeskom viđenju. <verse eid="ACT 26:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 26:20"/>Prvo sam propovedao onima u Damasku, te u Jerusalimu i u celoj Judeji, a potom i neznabošcima, da treba da se pokaju <char style="add">od greha</char> i da se okrenu Bogu čineći dela koja dokazuju pokajanje. <verse eid="ACT 26:20"/><verse number="21" style="v" sid="ACT 26:21"/>Zato su me Jevreji uhvatili u hramu i pokušali da me ubiju. <verse eid="ACT 26:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 26:22"/>Međutim, Bog mi je pomagao sve do današnjega dana, te stojim tu i svedočim i neuglednima i uglednima. Ja ne govorim ništa drugo osim onoga što su Proroci i Mojsije rekli da će se dogoditi: <verse eid="ACT 26:22"/><verse number="23" style="v" sid="ACT 26:23"/>da će Hristos postradati i da će, kao prvi koji je vaskrsao iz mrtvih, navestiti svetlo narodu izrailjskom i neznabošcima.“<verse eid="ACT 26:23"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="24" style="v" sid="ACT 26:24"/>Dok se Pavle branio ovim rečima, Fest glasno uzviknu: „Nisi pri zdravom razumu, Pavle! Velika učenost ti muti razum!“ <verse eid="ACT 26:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 26:25"/>Pavle odgovori: „Nisam ja lud, uvaženi Feste, nego govorim istinite i razumne reči. <verse eid="ACT 26:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 26:26"/>Sve ove stvari su poznate i caru kome slobodno govorim. Uveren sam, naime, da mu ništa od toga nije nepoznato, jer se to nije dogodilo u nekom zapećku. <verse eid="ACT 26:26"/><verse number="27" style="v" sid="ACT 26:27"/>Care Agripa, veruješ li Prorocima? Znam da veruješ.“<verse eid="ACT 26:27"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="28" style="v" sid="ACT 26:28"/>„Još malo, pa ćeš me ubediti da postanem hrišćanin“ – rekao je Agripa Pavlu.<verse eid="ACT 26:28"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="29" style="v" sid="ACT 26:29"/>„Daj Bože da, pre ili kasnije, ne samo ti, već i svi koji me danas slušaju, postanu takvi kakav sam ja, osim ovih okova.“<verse eid="ACT 26:29"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="30" style="v" sid="ACT 26:30"/>Posle ovoga ustadoše car, namesnik i Vernika kao i svi koji su sa njima sedeli. <verse eid="ACT 26:30"/><verse number="31" style="v" sid="ACT 26:31"/>Odlazeći, razgovarali su među sobom: „Ovaj čovek ne čini ništa što zaslužuje smrt ili tamnicu.“<verse eid="ACT 26:31"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="32" style="v" sid="ACT 26:32"/>Agripa reče Festu: „Ovaj čovek bi mogao da bude oslobođen da se nije pozvao na cara.“<verse eid="ACT 26:32"/></para>
  <chapter eid="ACT 26"/>
  <chapter number="27" style="c" sid="ACT 27"/>
  <para style="s1">Put u Rim</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 27:1"/>Kada je bilo odlučeno da otplovimo u Italiju, Pavla i neke druge zatvorenike predali su na čuvanje kapetanu carske čete koji se zvao Julije. <verse eid="ACT 27:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 27:2"/>Ukrcali smo se u jednu adramitsku lađu, koja je trebalo da plovi u azijske luke, i otplovili. Sa nama je bio Aristarh, Makedonac iz Soluna.<verse eid="ACT 27:2"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="3" style="v" sid="ACT 27:3"/>Sutradan smo pristali u Sidonu. <char style="add">Kapetan</char> Julije se ljubazno ophodio prema Pavlu i dopustio mu da poseti svoje prijatelje, da bi se pobrinuli za njegove potrebe. <verse eid="ACT 27:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 27:4"/>Kad smo otišli odande, plovili smo u zavetrini Kipra, jer su duvali protivni vetrovi. <verse eid="ACT 27:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 27:5"/>Preplovivši more duž obala Kilikije i Pamfilije, stigli smo u Miru likijsku. <verse eid="ACT 27:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 27:6"/>Tu je kapetan našao lađu iz Aleksandrije koja je plovila za Italiju, te se ukrcasmo. <verse eid="ACT 27:6"/><verse number="7" style="v" sid="ACT 27:7"/>Nekoliko dana smo plovili veoma sporo i jedva smo stigli do Knida. Pošto nam vetar nije dao da pristanemo, plovili smo pored Salmone, u zavetrini Krita. <verse eid="ACT 27:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 27:8"/>Ploveći s mukom uz obalu, stigli smo u mesto koje se zvalo „Dobra pristaništa“, blizu grada Laseje.<verse eid="ACT 27:8"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="9" style="v" sid="ACT 27:9"/>Budući da je prošlo dosta vremena, a plovidba postala opasna, jer se i post<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">27,9 </char><char style="ft" closed="false">To jest, Dan otkupljenja (<char style="tl">Jom Kipur</char>), kada počinje olujna sezona.</char></note> već bio završio, Pavle ih je opominjao: <verse eid="ACT 27:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 27:10"/>„Ljudi – govorio im je – vidim da će ova plovidba biti opasna i da će biti velike štete, ne samo po tovar i lađu, nego i po naše živote.“ <verse eid="ACT 27:10"/><verse number="11" style="v" sid="ACT 27:11"/>Međutim, kapetan je imao više poverenja u kormilara i vlasnika broda, nego u Pavla. <verse eid="ACT 27:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 27:12"/>Pošto luka nije bila pogodna da se prezimi, većina je odlučila da se otplovi dalje uz obalu, kako bi došli do Feniksa i tamo prezimili. To je bila kritska luka koja je bila otvorena prema jugozapadu i severozapadu.<verse eid="ACT 27:12"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="13" style="v" sid="ACT 27:13"/>Duvao je blag južni vetar, pa su mislili da će ostvariti što su naumili. Podigli su sidro i zaplovili uz samu obalu Krita. <verse eid="ACT 27:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 27:14"/>Nije prošlo dugo, kadli <char style="add">sa Krita</char> poče da duva jak olujni vetar zvani „Severoistočnjak“. <verse eid="ACT 27:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 27:15"/>Zahvatio je lađu koja nije mogla da se protivi vetru, pa smo morali da se prepustimo vetru da nas nosi. <verse eid="ACT 27:15"/><verse number="16" style="v" sid="ACT 27:16"/>Ploveći, pak, u zavetrini nekog ostrva po imenu Klauda, s teškom mukom smo uspeli da zadržimo brodski čamac. <verse eid="ACT 27:16"/><verse number="17" style="v" sid="ACT 27:17"/>Kada su ga podigli, upotrebili su pomoćna sredstva da podvežu lađu. Bojeći se da se ne nasuču na obalu Sirte, spustili su plutajuće sidro prepuštajući se vetru. <verse eid="ACT 27:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 27:18"/>Pošto nas je narednog dana oluja žestoko bacala, počeli su da izbacuju tovar. <verse eid="ACT 27:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 27:19"/>Trećeg dana su svojim rukama izbacili iz lađe brodsku opremu. <verse eid="ACT 27:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 27:20"/>Pošto se tokom mnogo dana ni sunce ni zvezde nisu pojavili, a snažna bura i dalje besnela, izgubili smo svaku nadu da ćemo se spasti.<verse eid="ACT 27:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="ACT 27:21"/>Kako već duže vreme niko nije ništa jeo, Pavle stade među njih i reče: „Ljudi, trebalo je mene poslušati i ne otiskivati se s Krita, jer bismo tako izbegli ovu nevolju i štetu. <verse eid="ACT 27:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 27:22"/>Sad vam, pak, savetujem da se obodrite, jer niko od vas neće izgubiti život, osim što će lađa potonuti. <verse eid="ACT 27:22"/><verse number="23" style="v" sid="ACT 27:23"/>Prošle noći mi se ukazao anđeo Boga kome pripadam i kome služim, <verse eid="ACT 27:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 27:24"/>pa mi je rekao: ’Pavle, ne boj se, jer moraš doći pred cara <char style="add">u Rim</char>. Bog će radi tebe sačuvati živote svih koji plove s tobom.’ <verse eid="ACT 27:24"/><verse number="25" style="v" sid="ACT 27:25"/>Zato se razvedrite, jer verujem Bogu da će biti onako kako mi je rečeno. <verse eid="ACT 27:25"/><verse number="26" style="v" sid="ACT 27:26"/>Ipak, moramo da se nasučemo na neko ostrvo.“<verse eid="ACT 27:26"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="27" style="v" sid="ACT 27:27"/>U noći četrnaestog dana od kako nas je oluja nosila po Adriji<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">27,27 </char><char style="ft" closed="false">More između Italije, Malte, Krita i Grčke.</char></note>, negde oko ponoći, mornari naslutiše da se približava neko kopno. <verse eid="ACT 27:27"/><verse number="28" style="v" sid="ACT 27:28"/>Bacili su visak za merenje dubine i utvrdili da dubina mora iznosi trideset sedam metara<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">27,28 </char><char style="ft" closed="false">Dvadeset hvati.</char></note>. Kada su ga bacili malo dalje, utvrdili su da ima dvadeset sedam metara. <verse eid="ACT 27:28"/><verse number="29" style="v" sid="ACT 27:29"/>Pošto smo se bojali da ne naletimo na podvodne grebene, bacili smo četiri sidra sa stražnje strane i molili se da svane. <verse eid="ACT 27:29"/><verse number="30" style="v" sid="ACT 27:30"/>Mornari su pokušali da pobegnu, te su spustili čamac pod izgovorom da treba spustiti sidra s prednje strane lađe. <verse eid="ACT 27:30"/><verse number="31" style="v" sid="ACT 27:31"/>Tada je Pavle rekao kapetanu i vojnicima: „Ako ovi ljudi ne ostanu na lađi, vi se ne možete spasti.“ <verse eid="ACT 27:31"/><verse number="32" style="v" sid="ACT 27:32"/>Nato su vojnici posekli užad koja su držala čamac i pustili ga da padne.<verse eid="ACT 27:32"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="33" style="v" sid="ACT 27:33"/>Kada je počelo da sviće, Pavle je zamolio sve da pojedu nešto: „Danas je četrnaesti dan koji provodite u iščekivanju i bez hrane, a da ništa niste okusili. <verse eid="ACT 27:33"/><verse number="34" style="v" sid="ACT 27:34"/>Zato vas molim da pojedete nešto; to je za vaš opstanak, jer ni jednom od vas neće pasti dlaka s glave.“ <verse eid="ACT 27:34"/><verse number="35" style="v" sid="ACT 27:35"/>Pošto je rekao ovo, uzeo je hleb i pred svima zahvalio Bogu. Zatim je prelomio <char style="add">hleb</char> i počeo da jede. <verse eid="ACT 27:35"/><verse number="36" style="v" sid="ACT 27:36"/>Tada su se svi ohrabrili, pa su se prihvatili hrane. <verse eid="ACT 27:36"/><verse number="37" style="v" sid="ACT 27:37"/>Na lađi nas je bilo ukupno dve stotine sedamdeset šest ljudi. <verse eid="ACT 27:37"/><verse number="38" style="v" sid="ACT 27:38"/>Kada su se nasitili, olakšali su brod izbacujući žito u more.<verse eid="ACT 27:38"/></para>
  <para style="s1">Brodolom</para>
  <para style="p">
    <verse number="39" style="v" sid="ACT 27:39"/>Kada se razdanilo, nisu prepoznali kopno. Ipak, ugledali su neki zaliv sa pristupačnom obalom, gde su hteli da uplove brodom, ako to bude moguće. <verse eid="ACT 27:39"/><verse number="40" style="v" sid="ACT 27:40"/>Odvezali su sidra i spustili ih u more. Istovremeno su olabavili užad na kormilima, podigli prednje jedro prema vetru i zaputili se ka obali. <verse eid="ACT 27:40"/><verse number="41" style="v" sid="ACT 27:41"/>Međutim, naišli su na greben i nasukali se. Prednji deo broda je naseo i ostao nepokretan, dok se zadnji lomio pod udarima jakih talasa. <verse eid="ACT 27:41"/><verse number="42" style="v" sid="ACT 27:42"/>Tada su vojnici naumili da pobiju zatvorenike kako ne bi koji isplivao i pobegao. <verse eid="ACT 27:42"/><verse number="43" style="v" sid="ACT 27:43"/>Međutim, kapetan je želeo da spase Pavla, te im nije dozvolio da sprovedu svoju nameru. Naredio je da oni koji znaju da plivaju prvi skoče u vodu i domognu se kopna, <verse eid="ACT 27:43"/><verse number="44" style="v" sid="ACT 27:44"/>a da ga se ostali domognu, ko na daskama, ko na ostacima lađe. Tako su se svi spasli došavši do kopna.<verse eid="ACT 27:44"/></para>
  <chapter eid="ACT 27"/>
  <chapter number="28" style="c" sid="ACT 28"/>
  <para style="s1">Pavle na Malti</para>
  <para style="p">
    <verse number="1" style="v" sid="ACT 28:1"/>Pošto smo se spasli, saznali smo da se to ostrvo zove Malta. <verse eid="ACT 28:1"/><verse number="2" style="v" sid="ACT 28:2"/>Stanovnici Malte su nam iskazali nesvakidašnju ljubaznost. Založili su vatru i sve nas pozvali k njoj zbog kiše koja je padala i zbog hladnoće. <verse eid="ACT 28:2"/><verse number="3" style="v" sid="ACT 28:3"/>A kada je Pavle sakupio gomilu granja i stavio na vatru, izađe zmija od toplote i uhvati mu se za ruku. <verse eid="ACT 28:3"/><verse number="4" style="v" sid="ACT 28:4"/>Ugledavši zmiju kako mu visi na ruci, domoroci rekoše jedan drugome: „Ovaj čovek je sigurno ubica; umakao je moru, ali mu Pravda<note caller="+" style="f"><char style="fr" closed="false">28,4 </char><char style="fqa" closed="false">Pravda </char><char style="ft" closed="false">se odnosi na boginju pravde koja se poštovala u Grčkoj i u oblasti Mediterana.</char></note> ne dozvoljava da živi.“ <verse eid="ACT 28:4"/><verse number="5" style="v" sid="ACT 28:5"/>No, Pavle strese zmiju u vatru i ništa mu se ne dogodi. <verse eid="ACT 28:5"/><verse number="6" style="v" sid="ACT 28:6"/>Ljudi su očekivali da će oteći ili da će iznenada pasti mrtav. No, kad su posle dugog čekanja videli da mu se ništa neobično nije dogodilo, promenili su mišljenje i rekli da je bog.<verse eid="ACT 28:6"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="7" style="v" sid="ACT 28:7"/>Blizu tog mesta se nalazilo imanje glavara tog ostrva, po imenu Publije. On nas je primio i tri dana nas ljubazno ugostio. <verse eid="ACT 28:7"/><verse number="8" style="v" sid="ACT 28:8"/>Publijev otac je tada ležao svladan groznicom i srdoboljom. Pavle mu je prišao, pomolio se, položio ruke na njega i iscelio ga. <verse eid="ACT 28:8"/><verse number="9" style="v" sid="ACT 28:9"/>Nakon što se ovo dogodilo, i ostali bolesnici sa ostrva su dolazili i bili isceljeni. <verse eid="ACT 28:9"/><verse number="10" style="v" sid="ACT 28:10"/>Stanovnici su nam ukazali mnoge počasti, a kada smo odlazili, snabdeli su nas sa svim što nam je bilo potrebno.<verse eid="ACT 28:10"/></para>
  <para style="s1">Od Malte do Rima</para>
  <para style="p">
    <verse number="11" style="v" sid="ACT 28:11"/>Posle tri meseca, ukrcasmo se na neku aleksandrijsku lađu koja je prezimila na ostrvu i koja je na sebi imala <char style="add">zaštitni</char> znak blizanaca Kastora i Poluksa. <verse eid="ACT 28:11"/><verse number="12" style="v" sid="ACT 28:12"/>Doplovili smo u Sirakuzu, gde smo ostali tri dana. <verse eid="ACT 28:12"/><verse number="13" style="v" sid="ACT 28:13"/>Odande smo ploveći uz obalu došli u Regium. Sutradan je počeo da duva južni vetar, tako da smo već sledećeg dana stigli u Puteole. <verse eid="ACT 28:13"/><verse number="14" style="v" sid="ACT 28:14"/>Tamo smo našli neku braću koja su nas pozvala da provedemo sa njima nedelju dana. Tako smo došli u Rim. <verse eid="ACT 28:14"/><verse number="15" style="v" sid="ACT 28:15"/>Kad su braća iz Rima čula da dolazimo, izašli su nam u susret čak do Apijevog foruma i Tri krčme. Videvši ih, Pavle zahvali Bogu i ohrabri se.<verse eid="ACT 28:15"/></para>
  <para style="s1">Pavle u Rimu</para>
  <para style="p">
    <verse number="16" style="v" sid="ACT 28:16"/>Kada smo stigli u Rim, Pavlu je bilo dopušteno da stanuje kao samac sa jednim vojnikom koji ga je čuvao. <verse eid="ACT 28:16"/><verse number="17" style="v" sid="ACT 28:17"/>Posle tri dana, Pavle je sazvao judejske vođe. Kada su se okupili, Pavle im je rekao: „Braćo, iako nisam učinio ništa protiv našeg naroda ili običaja naših predaka, ipak su me okovali u Jerusalimu i izručili me Rimljanima. <verse eid="ACT 28:17"/><verse number="18" style="v" sid="ACT 28:18"/>Kada su me ispitali, hteli su da me puste, jer nisu našli nikakvu krivicu zbog koje bih bio osuđen na smrt. <verse eid="ACT 28:18"/><verse number="19" style="v" sid="ACT 28:19"/>No, budući da su se Jevreji usprotivili tome, bio sam prinuđen da se pozovem na cara; ali ne zato da bih optužio svoj narod. <verse eid="ACT 28:19"/><verse number="20" style="v" sid="ACT 28:20"/>Zato sam vas pozvao da vas vidim i da vam kažem da sam okovan ovim lancem zbog Izrailjeve nade.“<verse eid="ACT 28:20"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="21" style="v" sid="ACT 28:21"/>Oni mu odgovoriše: „Nismo primili nikakva pisma iz Judeje u vezi sa tobom, niti je ko od braće došao odande i javio nam ili rekao nešto loše o tebi. <verse eid="ACT 28:21"/><verse number="22" style="v" sid="ACT 28:22"/>Ipak, želimo da čujemo šta su tvoji pogledi, jer nam je poznato da se protiv ove sekte svuda govori.“<verse eid="ACT 28:22"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="23" style="v" sid="ACT 28:23"/>Pošto su mu zakazali jedan dan, došli su u njegov stan u još većem broju. Pavle im je od jutra do mraka govorio i svedočio o Božijem Carstvu, ubeđujući ih o Isusu na temelju Mojsijevog Zakona i Proroka. <verse eid="ACT 28:23"/><verse number="24" style="v" sid="ACT 28:24"/>Jedni su bili uvereni u ono što je Pavle rekao, dok drugi nisu poverovali.<verse eid="ACT 28:24"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="25" style="v" sid="ACT 28:25"/>I kako nisu mogli da se slože, počeli su da se razilaze. Nakon toga, Pavle je dao svoj sud: „Sveti Duh je rekao istinu vašim precima preko proroka Isaije:<verse eid="ACT 28:25"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="26" style="v" sid="ACT 28:26"/>’Idi k ovom narodu i reci mu:</para>
  <para style="q1" vid="ACT 28:26">Slušaćete i nećete razumeti,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 28:26">gledaćete i nećete videti.<verse eid="ACT 28:26"/></para>
  <para style="q1">
    <verse number="27" style="v" sid="ACT 28:27"/>Jer je otvrdnulo srce ovoga naroda,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 28:27">uši su svoje začepili,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 28:27">oči su svoje zatvorili,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 28:27">da očima ne vide,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 28:27">da ušima ne čuju,</para>
  <para style="q2" vid="ACT 28:27">da srcem ne razumeju i obrate se,</para>
  <para style="q3" vid="ACT 28:27">da ih ja iscelim.’<verse eid="ACT 28:27"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="28" style="v" sid="ACT 28:28"/>Znajte, stoga, da je ovo Božije spasenje poslano neznabošcima i oni će ga poslušati.“ <verse eid="ACT 28:28"/><verse number="29" style="v" sid="ACT 28:29"/>A kada je ovo rekao, Jevreji odoše žučno se raspravljajući među sobom.<verse eid="ACT 28:29"/></para>
  <para style="p">
    <verse number="30" style="v" sid="ACT 28:30"/>Pavle je u svom iznajmljenom stanu ostao pune dve godine i primao sve koji su dolazili k njemu. <verse eid="ACT 28:30"/><verse number="31" style="v" sid="ACT 28:31"/>Tu je sasvim slobodno i bez smetnji naveštavao Carstvo Božije i poučavao o Gospodu Isusu Hristu.<verse eid="ACT 28:31"/></para>
  <chapter eid="ACT 28"/>
</usx>